КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження 
№ 22-ц/824/11587/2026 

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2026 року місто Київ
справа №758/3342/26

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.
суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1  на рішення Подільського районного суду міста Києва від 03 квітня 2026року, ухвалене під головуванням судді Войтенко Т.В., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2026 року позивач звернулася до Подільського районного суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 :
на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з моменту звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття;
на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходу (заробітку), починаючи стягнення з моменту звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною трирічного віку.
В мотивування вимог посилалася на те, що з 25 листопада 2023 року між нею та відповідачем ОСОБА_1 зареєстровано шлюб.
Від даного шлюбу сторони мають дочку: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вказувала, що з серпня 2024 року дитина перебуває на повному її утриманні, відповідач ОСОБА_1 матеріальної допомоги не надає. 
Зазначала, що вона не працює у зв`язку з тим, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, а тому не може забезпечити належний рівень життя дитини.
Посилалася на те, що вона витрачає на дочку 8000 грн. щомісячно у вказану суму входить харчування, одяг, розвиток та засоби гігієни.
Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 03 квітня 2026 року позов ОСОБА_2 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 26 лютого 2026 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання, в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи стягнення з 26 лютого 2026 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.
Частково не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просив рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно скасувати та ухвалити нове рішення, яким: відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини; або, у разі якщо суд дійде висновку про наявність підстав для їх стягнення - зменшити розмір аліментів до мінімального, який відповідає матеріальному становищу відповідача, з урахуванням принципів розумності, справедливості та співмірності.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що судом залишено поза увагою стан його здоров`я, а саме наявність тяжких захворювань: ідіопатичний асептичний некроз кістки; двобічний асептичний некроз голівок стегнових кісток (2-3 стадія); контрактура кульшового суглоба; хронічний больовий синдром; факт проведення оперативного втручання та подальшого лікування; істотне зниження працездатності. 
Вказував, що після проведеного лікування його фізичні можливості значно обмежені, а його дохід безпосередньо залежить від виробітку, який істотно зменшився.
Зазначав, що суд не надав належної правової оцінки наступним обставинам: смерті його батька, що спричинило додаткові витрати на поховання, призвело до покладення на нього обов`язку утримання сім`ї, необхідності фактичної допомоги матері та бабусі.
Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Частиною 6 статті 19 ЦПК України визначено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є, у тому числі, справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).
Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки дана справа є малозначною, тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Рішення Подільського районного суду міста Києва від 03 квітня 2026 року в частині стягнення з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 26 лютого 2026 року і до досягнення дитиною повноліття не оскаржується, а тому відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.
Таким чином, апеляційний суд переглядає рішення суду у даній справі лише в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на її утримання, в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи стягнення з 26 лютого 2026 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно з ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів справи, з 25 листопада 2023 року  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії  НОМЕР_1 .
Від даного шлюбу сторони мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , яка перебуває на утриманні позивача.
Позивач, заявляючи вимоги про стягнення аліментів на її утримання посилалася на те, що сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює, незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Вказувала, що оскільки дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач є працездатною особою, а тому вона має право на утримання від свого чоловіка до досягнення дитиною трирічного віку.
Відповідач, заперечуючи проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини вказував на те, що він позбавлений можливості надавати матеріальну допомогу, що обумовлено його фактичним матеріальним становищем та наявністю значного обсягу інших обставин, зокрема смерть батька, необхідність утримання матері, яка має низький дохід, утримання непрацездатної бабусі, погіршення його здоров`я та встановлення йому діагнозів «ідіопатичний асептичний некроз кістки, двобічний асептичний некроз голівок стегнових кісток ( 2-3 стадія), контрактура лівого кульшового суглоба, хронічний больовий синдром.
Відповідно до ч.ч.2, 4 статті 84 СК Українидружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. 
Зміст частини другої статті 84свідчить, що для виникнення права на утримання потрібна сукупність таких умов: проживання з жінкою (чоловіком) дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від жінки, чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридичного значущого зв`язку (усиновлення); можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу.
Визначальним на підставі вказаних норм закону є наявність у дружини права на утримання, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища.
Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 21 січня 2022 року у справі №756/82/18, від 02 лютого 2022 року у справі №333/1701/18.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 6 ст.81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом першої інстанції вірно зазначено, що відповідач працює та має офіційний дохід, відтак, може бути платником аліментів на користь непрацюючої матері дитини, яка перебуває у декретній відпустці.
Разом з тим, суд першої інстанції, дійшовши вірного висновку про те, що ОСОБА_1 повинен сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, не врахував чи може відповідач надавати матеріальну допомогу у розмірі, який просить позивач.
Визначаючи можливість відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання ОСОБА_2 , колегія суддів виходить з наступного.
Як вбачається з виписки з історії хвороби ОСОБА_1 №626961, останньому встановлено діагноз: ідіопатичний асептичний некроз кістки, ділянка таза та стегно, двобічний асептичний некроз голівок стегнових кісток (2-3 фаза), контрактура лівого кульшового суглоба, хронічний больовий синдром. 30 жовтня 2025 року було проведено оперативне втручання та рекомендовано обмеження фізичного навантаження.
Слід зазначити, що зниження працездатності дійсно є законною та суттєвою підставою для перегляду аліментних зобов`язань, оскільки визначає реальну здатність платника виконувати свої обов`язки. Проте ці зміни не скасовують аліменти автоматично.
Згідно довідки форми ОК-5 з Пенсійного фонду України вбачається, що відповідач у 2025 році отримував дохід, який у середньому за місяць становив 9600 грн.
Колегія суддів оцінивши зібрані докази в їх сукупності, беручи до уваги стан здоров`я відповідача, який потребує витрат на лікування, майновий стан останнього, приходить до висновку про необхідність зменшення визначеного судом першої інстанції розміру аліментів на дружину та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/8 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трьох років.
Посилання відповідача на те, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки наступним обставинам: смерті його батька, що спричинило додаткові витрати на поховання, призвело до покладення на нього обов`язку утримання сім`ї, необхідності фактичної допомоги матері та бабусі колегія суддів відхиляє, оскільки як вірно було зазначено судом першої інстанції матеріали справи не містять доказів про те, що на його утриманні перебуває його матір та непрацездатна баба. Сам по собі факт досягнення бабою відповідача пенсійного віку не може свідчити про її перебування на утриманні відповідача. Щодо матері, то зі слів самого відповідача вона працює, відтак спроможна забезпечувати себе самостійно, тоді як дружина не працює та потребує тимчасової допомоги на її утримання.
Згідно з ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання позивача.
Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 03 квітня 2026 року в частині стягнення з ОСОБА_1  на користь ОСОБА_2 аліментів на її утримання, в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи стягнення з 26 лютого 2026 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 змінити, зменшити розмір стягнутих щомісячних аліментів на утримання ОСОБА_2 з 1/6 частини на 1/8 частину до досягнення дитиною трьох років - до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: