П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
^————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2026 р. | м. Одеса | Справа № 420/30124/25

Перша інстанція: суддя Вовченко О.А.,
повний текст судового рішення
складено 11.05.2026, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Джабурія О.В.
суддів - Вербицької Н.В.
- Кравченка К.В.
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 травня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА
НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

До Одеського окружного адміністративного суду 03.09.2025 надійшов позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому позивач просить суд:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 та направлення звернення до Національної поліції щодо необхідності адміністративного затримання та доставлення до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 та повідомляють Національній поліції про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення до найближчого ІНФОРМАЦІЯ_6 .
В обґрунтування позовних вимог в позивній заяві зазначено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 , категорія обліку – військовозобов`язаний. Під час чергового оновлення облікових даних через застосунок Резерв+ МОУ позивач 27.08.2025 року дізнався, що ним начебто порушено правила військового обліку (через начебто не проходження (відмову від проходження ВЛК), ця інформація відображена в його електронному військово-обліковому документі та наявна відмітка про те, що позивача розшукує ТЦК з 14.08.2025 року та з вказаної дати ТЦК звернулось до Нацполіції, щоб позивача доставили для складання протоколу. Позивач жодним чином не повідомлявся відповідачем про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення (якщо такий було складено), не повідомлявся про розгляд справи про адміністративне правопорушення (про дату та час такого розгляду) про винесення керівником відповідача постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Жодних документів (протоколу, постанови, матеріалів справи про адміністративне правопорушення) щодо притягнення до адміністративної відповідальності позивач особисто під підпис та поштою не отримував. За останній рік позивач в приміщенні ТЦК не перебував, жодної повістки ані на уточнення даних ані на проходження ВЛК не отримував, повідомлення про наявність будь-якого поштового відправлення або повідомлення від Укрпошти в бізнес чати месенджера вайбер не отримував. Позивач вважає дії відповідача протиправними та 03.09.2025 року представник позивача звернувся до суду з позовною заявою.
26 січня 2026 року від представника відповідача надійшов відзив де зазначено, що з позовом ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 не погоджується. Військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно інформації із Єдиного Державного реєстру призовників, військовозобовязаних та резервістів перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_8 з 21.03.2005 року як військовозобов`язаний другої категорії загального військового обліку солдатів і сержантів запасу, за військово обліковою спеціальністю “ВОС 901074 А” Підлягає призову на військову службу під час мобілізації. Порушник військового обліку з 14.08.2025 року. В розшуку. Військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_9 визнаний непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час по гр. І ст. 46б (наказ МО України № 2 від 04.01.1994 р.) Протокол від 05.11.2004. Підлягає переогляду 05.11.2009 р. Військовозобов`язаний ОСОБА_1 , визнаний непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, всупереч п. 2 розділу ІІ Закону України №3621-ІХ з 21.04.2024 по 05.06.2026 через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста не отримав направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду та не пройшов медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 ст. 210-1 КУпАП. Начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 14.08.2025 звернувся до відділу поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, звернення №Е3212451, для адміністративного затримання та доставлення органами (підрозділами) поліції до зазначених центрів та органів ОСОБА_1 , який вчинив адміністративне правопорушення. Дії ІНФОРМАЦІЯ_3 , були вчинені у відповідності до вимог чинного законодавства України. Зазначені обставини спростовують твердження позивача про наявність в діях ІНФОРМАЦІЯ_3 протиправних дій.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 травня 2026 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 та направлення звернення до Національної поліції щодо необхідності адміністративного затримання та доставлення до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки та про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 та повідомляють Національній поліції про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення до найближчого відділу районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки - відмовлено.
Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 травня 2026 року у справі № 420/30124/25 та ухвалити нове рішення, яким задовільнити позовні вимоги в повному обсязі. Апелянт вважає зазначене рішення незаконним, необґрунтованим, таким, що винесено з порушенням норм процесуального та матеріального права та без повного з`ясування усіх обставин, які мають значення для справи, а тому, на думку апелянта, є всі підстави для скасування рішення. 
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що з матеріалів справи не вбачається, що апелянтом було дійсно вчинені адміністративні правопорушення, передбачені вимогами ст. 210, 210-1 КУпАП. 
Відповідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 
За правилами частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання з 11.02.2008 року за адресою: АДРЕСА_1 що підтверджено паспортом громадянина України від 18.02.1999 року (а.с.9-13). 
Згідно з обліковими даними у військово-обліковому документі “Резерв+” сформованого 27.08.2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; категорія обліку: військовозобов`язаний; ТЦК та СП: ІНФОРМАЦІЯ_10 ; Постанова ВЛК: непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час; дата ВЛК 05.11.2004; Звання: солдат; ВОС: 901074; Номер в реєстрі Оберіг:160220230640324900141; Діловодства Діловод; адреса проживання: АДРЕСА_2 ; Дата уточнення даних: 16.06.2025. 
Також у військово-обліковому документі «Резерв+» позивача, зазначено, що ОСОБА_1 розшукується ТЦК та СП за порушення військового обліку; причина розшуку
«Не проходження (відмова проходження) ВЛК»; дата початку розшуку: 14.08.2025 (а.с. 8).
Крім того у військово-обліковому документі ОСОБА_1 зазначено, що «ТЦК та СП 14.08.2028 звернувся до Нацполіції, щоб доставити вас для складання протоколу. Причина: не проходження (відмова проходження) ВЛК» (а.с. 14).
Згідно з даними облікової картки до військового квитка (військово-облікового документу) серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , військове звання: солдат; категорія обліку: ІІ; група обліку: (А) Всі види ЗСУ, родів військ і служб, для яких не визначені особливі вимоги щодо проходження військової служби; склад: рядовий склад; найменування посади та ВОС: діловод діловодства; відомості про медичний огляд: 05.11.2004 р. ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_9 , визнаний непридатним в мирний час, обмежено придатний у воєнний час по гр. І ст. 46-б наказ МО України Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у ЗСУ № 2 від 04.01.1994; підлягає переогляду: 05.11.2009 р.; номер справи: F2830756 з 26 серпня 2025 по 03 вересня 2025 стаття: 210КУпАП; номер справи: F3105237 з 29 серпня 2025 по ст. 210-1 КУпАП; номер справи: F353566 з 14 липня 2025 по ст. 210-1 КУпАП; взято на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_8 : 21.03.2005; військовий квиток видано ІНФОРМАЦІЯ_12 21.03.2005 року (а.с. 45-46).
ІНФОРМАЦІЯ_5 14.08.2025 року подав до відділу поліції № 3 (м. Одеса) Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області звернення про порушення з 14.08.2025 ОСОБА_1 правил військового обліку: не проходження (відмова від проходження) ВЛК (а.с. 47).
Позивач вважає протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку та направлення звернення до Національної поліції щодо необхідності адміністративного затримання та доставлення до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки та представник позивача звернулася до суду з позовною заявою.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне. 
Так, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України (ст. 65 Конституції України).
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб (із подальшим продовженням такого строку).
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон України № 2232-ХІІ).
Відповідно до вимог ч. 14 ст. 2 Закону України № 2232-XII виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актам.
Частиною 2 статті 33 Закону України № 2232-ХІІ визначено, що військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до вимог частини 1 статті 34 Закону України № 2232-ХІІ персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі - Положення № 154).
Згідно з вимогами п. 1 Положення № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. 
Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, регулює відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць (далі - призовники, військовозобов`язані та резервісти), визначає Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від №1951-VIII.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону №1951-VIII, Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Одним із основних завдань Реєстру є інформаційне забезпечення громадян України відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (п.3 ч.1 ст. 2 Закону №1951-VIII).
За приписами частин восьмої, дев`ятої статті 5 Закону №1951-VIII органами ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
З урахуванням вищезазначеного, ІНФОРМАЦІЯ_10 є органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно з вимогами п.3 Порядку №1487 військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період. Для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Пункт 79 Порядку №1487 передбачає, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема, звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції (у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення) для доставлення осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення, до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому ця особа перебуває (повинна перебувати) на військовому обліку, з урахуванням вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку;
Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки забезпечують виконання військового обов`язку громадянами України, організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, здійснюють взяття, зняття та виключення з військового обліку в установленому порядку.
За приписами абз.3 п.56 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30 грудня 2022 року (далі - Порядок №1487), Національна поліція за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (яке має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), передбачені ст. 7 Закону №1951-VIII, підставу (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку; порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи), надісланим у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС, здійснює адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 210, 210-1 КУпАП, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. 
З наведеного слідує, що органи Національної поліції за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки здійснюють адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Колегія суддів з цього приводу зазначає, що норми пункту 56 Порядку №1487 містять поняття «адміністративне затримання та доставлення призовників»; норми пункту 9 Положення №154 містять поняття «доставлення до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки осіб, які вчинили адміністративні правопорушення», а за статтею 259 КУпАП «Доставлення порушника», з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, порушника може бути доставлено в поліцію, в підрозділ Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, до органу Державної прикордонної служби України, штабу громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону чи громадського пункту з охорони громадського порядку поліцейським, посадовою особою Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, військовослужбовцем чи працівником Державної прикордонної служби України або членом громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, а при порушенні законодавства про державну таємницю або порушенні військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України, правил військового обліку, законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - до органів Служби безпеки України її співробітником.
Доставлення військовозобов`язаного до органу ТЦК та СП в силу зазначених вище норм законодавства здійснюється саме з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим. Тобто, у такому випадку, в першу чергу здійснюється доставлення особи до органу ТЦК та СП, та, в другу чергу, складання протоколу про адміністративне правопорушення за правопорушення, визначені статтями 210 та 210-1 КУпАП.
Колегія суддів зауважує, що відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, а також порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію визначено приписами статтями 210, 210-1 КУпАП. Відтак, питання правомірності дій щодо проведення процедури притягнення до адміністративної відповідальності, має вирішуватись вже під час притягнення особи до відповідальності по КУпАП.
В рамках даної справи, колегія суддів звертає увагу на те, що сама по собі наявність у застосунку «Резерв+» примітки «Порушення правил військового обліку» не свідчить про вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлено статтею 210-1 КУпАП. Вказана примітка свідчить лише про те, що у зв`язку з порушенням вимог закону, позивач підлягає доставці до відповідного органу ТЦК та СП для вирішення питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності.
В той же час, вимогами ч. 3 ст. 38 Закону №2232-ХІІ визначено, що органи Національної поліції України у встановленому законом порядку зобов`язані за зверненнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України доставити до таких територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В межах встановлених обставин, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно з абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані: проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Пунктом 2 розділу II. Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» встановлено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
Відповідно до вимог п. 69 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, особи, які не проходили медичний огляд, або в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби, або які були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю) направляються на військово-лікарську комісію.
У разі проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду під час мобілізації та/або воєнного стану строк дії довідки з висновком щодо придатності до військової служби становить один рік.
Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_1 не отримував направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду та не пройшов повторний медичний огляд, що безпосередньо ним не заперечується.
Отже, виходячи з наведеного, підставою внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації щодо порушення позивачем правил військового обліку слугувало те, що ОСОБА_1 в порушення приписів п. 2 розділу ІІ Закону України від 21.03.2024 за №3621-IX не пройшов медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, як особа, яка 05.11.2004 року була визнана непридатною в мирний час, обмежено придатною у воєнний час.
Крім того, на переконання колегії суддів, відомості в «Резерв +» змісту – «Розшукує ТЦК та СП», мають суто інформативний характер, як це і передбачено вимогами ст. 2 Закону №1951-VIII.
З урахуванням вказаного, відповідачем, використовуючи інформаційно-комунікаційну систему, було внесено відомості щодо ОСОБА_1 – «Розшукує ТЦК та СП» в якості способу інформування позивача.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що самі по собі відомості про порушення правил військового обліку не є тотожними відомостями про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 210 та 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Також апеляційний суд зазначає, що до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідачем не вносилися відомості про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого вимогами ст.ст. 210 та 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Окремо слід також зауважити, що управління відомостями в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, зокрема, повідомлення про зміни відбувається через органи державної влади та місцеві органи влади, а не через суд, адже судове рішення не може слугувати механізмом для автоматичного внесення змін в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а тому обраний апелянтом спосіб захисту порушеного права у вигляді зобов`язання відповідача виключити інформацію з реєстру, на думку колегії суддів, втручатиметься в дискреційні повноваження, покладені на органі територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Колегія суддів зазначає, що доводи апелянта про те, що виключно наявність протоколу про адміністративне правопорушення є підставою для внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення військового обліку, є безпідставними та не свідчать про протиправність дій відповідача, які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 .
Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне акцентувати, що в межах цієї адміністративної справи не вирішується питання щодо наявності вини ОСОБА_1 у скоєнні ним адміністративного правопорушення, оскільки предметом цього спору є внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а не відносини між військовозобов`язаним та ТЦКСП з приводу дотримання правил військового обліку, що становить окремий спір.
З огляду на наведене, колегія суддів доходить висновку, що дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку є правомірними.
Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно з п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, – 
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 травня 2026 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Суддя-доповідач | | О.В. Джабурія
Судді | | Н.В. Вербицька   К.В. Кравченко