ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

21 липня 2026 року	Справа №160/22606/25 	

Суд, у складі судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Савченка А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

05 серпня 2025 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 щодо неврахування вимог абзаців третього-шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 при нарахуванні індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 03.07.2020 по 03.01.2021;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 індексації грошового забезпечення за період 03.07.2020 по 03.01.2021 - з урахуванням положень абзаців третього-шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошової компенсації за невикористані дні відпустки як учаснику бойових дій за 2020, 2021 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення зі списків військової частини – 04.01.2021 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , нарахувати і виплатити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначену грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки учасника бойових дій за 2020, 2021 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення зі списків військової частини – 04.01.2021 року.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що йому не виплачувалась індексація грошового забезпечення із врахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 та компенсація за невикористані дні додаткової відпустки учасника бойових дій за 2020, 2021 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення зі списків військової частини – 04.01.2021 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 р. позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в цій адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Крім того, цією ухвалою зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 надати до суду у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали докази по справі: 1) копію грошового атестату ОСОБА_1 та відомості про дату його вручення ОСОБА_2 ; 2) довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за лютий та березень 2018 року; 5) докази виплати позивачу грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки учасника бойових дій за 2020, 2021 роки.
Вирішуючи питання про дотримання строку звернення до суду, суд виходить з того, що цей строк не пропущений, оскільки відповідач не надав доказів про дату вручення ОСОБА_2 копії грошового атестат, а тому даних про початок перебігу строку звернення до суду, а отже і про його закінчення, немає.
29 серпня 2025 року Військова частина НОМЕР_1 по справі № 160/22606/25 надала відзив на позовну заяву, просить відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на їх безпідставність.
08 червня 2026 року Військова частина НОМЕР_3 по справі № 160/22606/25 на виконання ухвал суду про витребування доказів надала клопотання про долучення доказів.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить із такого.
Суд встановив та матеріалами справи підтверджено, що З 03.07.2020 по 04.01.2021 ОСОБА_3 проходила військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
04.01.2021 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 31.12.2020 №37-рс у запас за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.01.2021 №2 ОСОБА_1 визнана такою, що справи та посаду здала і направлена для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 АДРЕСА_1 .
За час проходження військової служби, як вказує позивач, йому не виплачена в повному розмірі індексація грошового забезпечення відповідно до положень Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця), для розрахунку індексації грошового забезпечення, - січня 2008 року.
Крім того, позивач зазначає, що в день звільнення з військової служби 04.01.2021 військова частина НОМЕР_1 не здійснила повний розрахунок з позивачем, не нарахувала та не виплатила належні йому види грошового забезпечення. Зокрема, військовою частиною НОМЕР_1 не була надана додаткова відпустка учасника бойових дій, не здійснена її грошова компенсація.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Щодо зобов`язання відповідача виплатити позивачу щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення, суд зазначає таке.
Ані Закон № 1282-XII, ані Порядок № 1078 не містять такого визначення як «фіксована сума індексації».
Цей термін фігурував у Додатку 4 до Порядку № 1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 червня 2012 року № 526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.
Проте постановою Уряду № 1013 від 9 грудня 2015 року цей Додаток був викладений у новій редакції і з 1 грудня 2015 року у цьому Додатку, як і в цілому Порядку № 1078, поняття фіксованої суми індексації не згадується.
З 1 грудня 2015 року в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.
Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку № 1078 у редакціях, які застосовувалися з 1 грудня 2015 року до 1 квітня 2021 року, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме:
- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3);
- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).
Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.
Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає підстави дійти висновку, що нарахування та виплата суми індексації-різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.
З урахуванням того факту, що 1 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, а тому з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку № 1078 березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21, від 29 березня 2023 року у справі № 380/5493/21, від 6 квітня 2023 року у справі № 420/11424/21, від 20 квітня 2023 року у справі № 320/8554/21 та від 07 вересня 2023 року у справі №160/16084/22.
Водночас позивач наполягає на тому, що має право на отримання індексації-різниці (фіксованої індексації).
З огляду на приписи абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач (військовослужбовець) має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.
Отже, для правильного вирішення справи необхідно встановити, чи має позивач право на отримання щомісячної індексації-різниці.
Так, Верховний Суд у зазначених вище постановах дійшов висновку, що для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 необхідно встановити:
- розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А);
- суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);
- чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).
Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.
В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку № 1078).
Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку № 1078).
Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
Як уже суд зазначав, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).
Для правильного вирішення цієї справи належить також визначити суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року, яка з урахуванням абзацу 5 пункту 4 Порядку № 1078 вираховується шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділеного на 100 відсотків.
Актуальний розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» становив 1762 гривні.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність здійсненого позивачем розрахунку величини приросту індексу споживчих цін, суд доходить таких висновків.
За нормативними правилами, які визначають проведення індексації доходів, розрахунок індексу наростаючим підсумком починається з наступного після перевищення порога місяця до чергового перевищення.
При кожному наступному перевищенні порогу індексації приріст рахуватиметься за формулою:
ПІСЦн = ІСЦ1 х ІСЦ 2 х … - 100%, де:
ПІСЦн - приріст індексу споживчих цін, %;
ІСЦ1 - перевищення індексу споживчих цін уперше (розраховується наростаючим підсумком), %;
ІСЦ2 - перевищення індексу споживчих цін удруге (розраховується наростаючим підсумком), %.
При підрахунку показника ПІСЦ необхідно враховувати, що ІСЦ розраховується наростаючим підсумком. Також кількість ІСЦ залежить від того, скільки разів було перевищено поріг індексації за розглядуваний період (звісно, не перерваний підвищенням зарплати). Наприклад, ІСЦ перевищив поріг один раз - отже слід враховувати лише ІСЦ1, двічі - ІСЦ1 та ІСЦ2, тричі ІСЦ1, ІСЦ2, ІСЦ3 тощо.
За офіційними даними Державної служби статистики України за період з січня 2008 року по березень 2018 року (https://ukrstat.gov.ua/operativ/operativ2006/ct/cn_rik/isc/isc_u/isc_m_u.htm) поріг індексації перевищував 38 разів, а саме: у 2008 році 9 разів: січень-травень, вересень-грудень; у 2009 році 5 разів: січень, лютий, березень, червень, листопад; у 2010 році 4 рази: січень, лютий, серпень, вересень; у 2011 році 3 рази: січень, березень, квітень; у 2012 році поріг індексації не перевищував 101%; у 2013 році поріг індексації не перевищував 101%; у 2014 році 8 разів: березень-червень, вересень-грудень; у 2015 році 8 разів: січень-травень, вересень-листопад; у 2016 році 1 раз: квітень; у 2017 році поріг індексації не перевищував 103%; у січні - березні 2018 року поріг індексації не перевищував 103%.
Величина приросту індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в березні 2018 року розрахована наступним шляхом: лютий 2008 - 102,7% (Індекс споживчих цін до попереднього місяця згідно даних Держстата) = 1,027; березень 2008 - 103,8% = 1,038; Квітень 2008 - 103,1% = 1,031; травень 2008 - 101,3% = 1,013; вересень 2008 - 101,3% = 100,8% (червень 2008) х 99,5% (липень 2008) х 99,9% (серпень 2008) х 101,1% (вересень 2008) = 1,013; жовтень 2008 101,7% = 1,017; листопад 2008 101,5% = 1,015; грудень 2008 102,1% = 1,021; січень 2009 102,9% = 1,029; лютий 2009 101,5% = 1,015; березень 2009 101,4% = 1,014; травень 2009 101,4% = 100,9% (квітень 2009) х 100,5% (травень 2009) = 1,014; червень 2009 101,1% = 1,011; жовтень 2009 101,4% = 99,9% (липень 2009) х 99,8% (серпень 2009) х 100,8 (вересень 2009) х 100,9% (жовтень 2009) = 1,014; листопад 2009 101,1% = 1,011; січень 2010 102,7% = 100,9% (грудень 2009) х 101,8% (січень 2010) = 1,027; лютий 2010 101,9% = 1,019; вересень 2010 103,5% = 100,9% (березень 2010) х 99,7% (квітень 2010) х 99,4% (травень 2010) х 99,6% (червень 2010) х 99,8% (липень 2010) х 101,2% (серпень 2010) х 102,9% (вересень 2010) = 1,035; грудень 2010 101,6% = 100,5% (жовтень 2010) х 100,3% (листопад 2010) х 100,8% (грудень 2010) = 1,016; березень 2011 103,3% = 101,0% (січень 2011) х 100,9% (лютий 2011) х 101,4% (березень 2011) = 1,033; квітень 2011 101,3% = 1,013; Червень 2011 101,2% = 100,8% (травень 2011) х 100,4% (червень 2011) = 1,012; березень 2014 101,98% = 98,7% (липень 2011) х 99,6% (серпень 2011) х 100,1% (вересень 2011) х 100,0% (жовтень 2011) х 100,1% (листопад 2011) х 100,2% (грудень 2011) х 100,2% (січень 2012) х 100,2% (лютий 2012) х 100,3% (березень 2012) х 100,0% (квітень 2012) х 99,7% (травень 2012) х 99,7% (червень 2012) х 99,8% (липень 2012) х 99,7% (серпень 2012) х 100,1% (вересень 2012) х 100,0% (жовтень 2012) х 99,9% (листопад 2012) х 100,2% (грудень 2012) х 100,2% (січень 2013) х 99,9% (лютий 2013) х 100,0% (березень 2013) х 100,0% (квітень 2013) х 100,1% (травень 2013) х 100,0% (червень 2013) х 99,9% (липень 2013) х 99,3% (серпень 2013) х 100,0% (вересень 2013) х 100,4% (жовтень 2013) х 100,2% (листопад 2013) х 100,5% (грудень 2013) х 100,2% (січень 2014) х 100,6% (лютий 2014) х 102,2% (березень 2014) = 1,020; Квітень 2014 103,3% = 1,033; травень 2014 103,8 = 1,038; липень 2014 101,4% = 101,0% (червень 2014) х 100,4% (липень 2014) = 1,014; вересень 2014 103,72% = 100,8% (серпень 2014) х 102,9% (вересень 2014) = 1,037; жовтень 2014 102,4% = 1,024; листопад 2014 101,9% = 1,019; грудень 2014 103,0% = 1,030; січень 2015 103,1% = 1,031; лютий 2015 105,3 = 1,053; березень 2015 110,8% = 1,108; квітень 2015 114% = 1,140; травень 2015 102,2% = 1,022; Листопад 2015 101,55% = 100,4% (червень 2015) х 99,0% (липень 2015) х 99,2% (серпень 2015) х 102,3% (вересень 2015) х 98,7% (жовтень 2015) х 102,0% (листопад 2015) = 1,016; квітень 2016 105,79% = 100,7% (грудень 2015) х 100,9% (січень 2016) х 99,6 (лютий 2016) х 101,0% (березень 2016) х 103,5 (квітень 2016) = 1,058; Жовтень 2016 104,0% = 100,1% (травень 2016) х 99,8% (червень 2016) х 99,9% (липень 2016) х 99,7% (серпень 2016) х 101,8% (вересень 2016) х 102,8% (жовтень 2016) = 1,040; січень 2017 103,85% = 101,8% (листопад 2016) х 100,9% (грудень 2016) х 101,1% (січень 2017) = 1,038; Квітень 2017 103,74% = 101,0% (лютий 2017) х 101,8% (березень 2017) х 100,9% (квітень 2017) = 1,037; Липень 2017 103,13% = 101,3% (травень 2017) х 101,6% (червень 2017) х 100,2% (липень 2017) = 1,031; Жовтень 2017 103,12% = 99,9% (серпень 2017) х 102,0% (вересень 2017) х 101,2% (жовтень 2017) = 1,031; Січень 2018 103,44% = 100,9% (листопад 2017) х 101,0% (грудень 2017) х 101,5% (січень 2018) = 1,034.
1,027 x 1,038 x 1,031x 1,013 x 1,013 x 1,017 x 1,015 x 1,021 x 1,029 x 1,015 x 1,014 x 1,014 x 1,011 x 1,014 x 1,011 x 1,027 x 1,019 x 1,035 x 1,016 x 1,033 x 1,013 x 1,012 x 1,020 x 1,033 x 1,038 x 1,014 x 1,037 x 1,024 x 1,019 x 1,030 x 1,031 x 1,053 x 1,108 x 1,140 x 1,022 x 1,016 x 1,058 x 1,040 x 1,038 x 1,037 x 1,031 x 1,031 x 1,034 = 3,533 => 353,3% 353,3% (наростаючий індекс споживчих цін) - 100% = 253,3% (величина приросту індексу споживчих цін).
Отже величина приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року складала 253,30%.
За наведеними розрахунками, з урахуванням практики Верховного Суду, сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року складала 1762 грн*253,30%= 4 463,15 грн.
Згідно із довідкою Військової частини НОМЕР_3 від 06.06.2026 р. позивачу протягом травня-липня 2017 року військова частина нараховувала грошове забезпечення у розмірі 4505,50 грн., а протягом липня-грудня 2018 р. – 7827,45 грн. 
Судом установлено, що у лютому та березні 2018 року позивачка перебувала у відпустці для догляду за дитиною, у зв`язку з чим фактично не отримувала грошового забезпечення за повний місяць. За таких обставин визначення розміру підвищення доходу шляхом безпосереднього порівняння фактично виплаченого грошового забезпечення за лютий та березень 2018 року є неможливим, оскільки такі виплати не відображають зміну умов грошового забезпечення, що відбулася у зв`язку із набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704.
Разом із тим суд враховує, що підвищення посадових окладів військовослужбовців, запроваджене зазначеною постановою, відбулося саме з 01.03.2018. Попереднє підвищення посадових окладів мало місце у січні 2008 року, а після березня 2018 року до звільнення позивачки нових підвищень посадових окладів не відбувалося. Отже, зміна постійних складових грошового забезпечення, яка підлягає врахуванню відповідно до пункту 5 Порядку № 1078, відбулася виключно у березні 2018 року.
Згідно з довідкою Військової частини від 06.06.2026 позивачці протягом травня–липня 2017 року було нараховано грошове забезпечення у розмірі 4505,50 грн, тоді як протягом серпня–грудня 2018 року – 7827,45 грн. Оскільки між липнем 2017 року та серпнем 2018 року єдиною нормативною підставою для зміни постійних складових грошового забезпечення було підвищення посадових окладів з 01.03.2018, а інших підвищень посадових окладів у цей період не відбувалося, суд доходить висновку, що зазначені у довідці суми відображають розмір грошового забезпечення до та після підвищення, яке мало місце саме у березні 2018 року.
За таких обставин суд вважає можливим визначити розмір підвищення доходу (показник А у розумінні пункту 5 Порядку № 1078) як різницю між розміром грошового забезпечення, що підлягало виплаті позивачці до підвищення посадових окладів, та розміром грошового забезпечення, що підлягало виплаті після такого підвищення, а саме між 4505,50 грн та 7827,45 грн, що становить 3321,95 грн.
Незастосування такого підходу лише з тієї підстави, що позивачка у лютому та березні 2018 року перебувала у відпустці для догляду за дитиною, фактично позбавило б її можливості реалізувати право на отримання індексації-різниці, передбачене Порядком № 1078. За таких умов право на індексацію ставилося б у залежність не від факту підвищення грошового забезпечення, а виключно від перебування особи у соціальній відпустці, що є обставиною, яка не може погіршувати її правове становище. Такий формальний підхід не відповідав би меті інституту індексації та принципу ефективного судового захисту, оскільки призводив би до втрати належної виплати виключно через законну реалізацію позивачкою права на відпустку для догляду за дитиною.
З огляду на те, що розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу, то індексація-різниця (фіксована індексація) складає 1141,20 грн. (4463,15 – 3321,95).
Право на індексацію-різницю виникло у березні 2018 року, незалежно від того, у якій військовій частині проходила службу позивачка. Індексація-різниця має щомісячний характер і, відповідно до абзацу 6 пункту 5 Порядку № 1078, виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) або до звільнення зі служби. Позивачка була переведена до іншої військової частини, а не звільнена з військової служби, саме по собі переведення не припиняє її право на індексацію-різницю. Змінюється лише суб`єкт, який здійснює виплату грошового забезпечення.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно не виконав вимоги абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 та не виплачував позивачеві індексацію грошового забезпечення в фіксованому розмірі, що свідчить про допущення протиправної бездіяльності.
Згідно із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21, для належного та ефективного захисту прав та інтересів позивача судам необхідно перевірити обґрунтованість нарахованих позивачем сум індексації, розрахувати їх і, відповідно, у судовому рішенні вказати конкретні суми (індексації грошового забезпечення), на які позивач має право та які відповідач зобов`язаний нарахувати й виплатити.
Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», для учасників бойових дій, передбачено пільгу у вигляді використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.
Відповідно до частини 8 статті 101 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України "Про відпустки". Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України.
Відповідно до частини 14 статті 101 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються з військової служби, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічна основна відпустка надається з розрахунку 1/12 частини тривалості відпустки, на яку вони мають право відповідно до пункту 1 цієї статті за кожний повний місяць служби в році звільнення.
У рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.
Відповідно до пункту 3 розділу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197 у рік звільнення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), звільненим з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, які не використали щорічну основну відпустку або використали частково, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини та виплачується грошове забезпечення у розмірі відповідно до кількості наданих днів відпустки або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.
Іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються з військової служби, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини тривалістю, що визначається пропорційно часу, прослуженому в році звільнення за кожен повний місяць служби, та за час такої відпустки виплачується грошове забезпечення або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.
Відповідно до правової позиції Верховного суду, викладеній у постанові від 21.08.2019 по справі №620/4218/18 (п. 31, 32) в особливий період з моменту оголошення мобілізації припиняється надання військовослужбовцям інших видів відпусток, в тому числі додаткової соціальної відпуски. Однак Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не встановлено припинення виплати компенсації за невикористані частини додаткової соціальної відпустки, право на яку позивач набув за період проходження ним військової служби.
Водночас у разі невикористання додаткової соціальної відпуски протягом календарного року, в якому у особи виникає право на таку відпустку, додаткова соціальна відпустка переноситься на інший період, тобто особа не втрачає самого права на надану їй чинним законодавством України соціальну гарантію, яке може бути реалізовано в один із таких двох способів: 1) безпосереднє надання особі відпустки після закінчення особливого періоду, який може тривати невизначений термін; 2) грошова компенсація відпустки особі.
Отже, припинення надання військовослужбовцям додаткових відпусток (відповідно до пункту 19 статті 10-1 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у періоди, передбачені пунктами 17 і 18 цієї статті) є тимчасовим обмеженням способу реалізації права на використання додаткової відпустки безпосередньо. Між тим, обмеження щодо одного з двох способів реалізації такого права не впливає на суть цього права, яке гарантується пунктом 12 статті 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», пунктом 8 статті 10-1 Закону України від 20 грудня 1991 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», статтею 16-2 Закону України від 05 листопада 1996 року «Про відпустки».
Таким чином, військовою частиною НОМЕР_1 протиправно не нараховано та не виплачено ОСОБА_2 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2020, 2021 роки.
Також суд погоджується з доводами позивача, що не заслуговують на увагу доводи Відповідача щодо неподання відповідно рапорту перед звільнення та відсутності інформації щодо наявності у неї статусу учасника бойових дій.
Відповідно до розділу ІІІ Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 15.09.2022 № 280, основним документом персонального обліку осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського і старшинського складу є їхні особові справи.
Перші примірники особових справ осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського і старшинського складу обліковуються, зберігаються та ведуться за місцем їх військової служби.
Суд встановив, що згідно з посвідченням № НОМЕР_4 від 01.09.2016 р. позивачка має статус учасника бойових дій.
Всі необхідні документи, в тому числі і посвідчення учасника бойових дій, перед прийняттям на військову службу мають бути наявні у Відповідача та зазначена інформація має бути внесена до послужного списку (Додаток 6 до Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України). 
Також, ні Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ні Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям не ставлять виплату грошової компенсації за невикористані дні відпустки у залежність від подання військовослужбовцем окремого рапорту. Отже, неподання такого рапорту не може бути підставою для невиплати компенсації, оскільки обов`язок провести повний розрахунок із військовослужбовцем виникає у відповідача безпосередньо у зв`язку з його звільненням.
Суд дійшов висновку про задоволення позову.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», з відповідача судові витрати, відповідно до статті 139 КАС України, не стягуються.
Керуючись ст. 241-246, 250 КАС України, суд
вирішив:
Позов задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 щодо неврахування вимог абзаців третього-шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 при нарахуванні індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 03.07.2020 по 03.01.2021.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 індексації грошового забезпечення за період 03.07.2020 по 03.01.2021 - з урахуванням положень абзаців третього-шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 у сумі 1141,20 грн. за місяць.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошової компенсації за невикористані дні відпустки як учаснику бойових дій за 2020, 2021 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення зі списків військової частини – 04.01.2021 року.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , нарахувати і виплатити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки учасника бойових дій за 2020, 2021 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення зі списків військової частини – 04.01.2021 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко