Справа 729/647/26
3/729/233/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

01 вересня 2026 р. суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Булига Н.О., за участю секретаря Романченко С. С., розглянувши в приміщенні Бобровицького районного суду адміністративні матеріали, які надійшли з ВП №2 (м. Бобровиця) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

18.04.2026 року о 13 год. 40 хв. ОСОБА_1 у с. Нова Басань Ніжинського району Чернігівської області по вул. Незалежності, 27, керував транспортним засобом ВАЗ 21150, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння рук та нечітке мовлення. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager 6820» на місці та у закладі охорони здоров`я КНП «Бобровицька опорна лікарня» водій відмовився у категоричній формі, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису – нагрудну боді-камеру М505В № 2021010200022, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи обізнаний, про що свідчить його заява про відкладення розгляду справи. Разом з тим, на його адресу зареєстрованого місця проживання було надіслано судові повістки, отже він вважається повідомленим належним чином про наявність судового провадження щодо нього. Будь-яких заяв чи клопотань на спростування фактів викладених у протоколі від нього не надходило.
Стаття 268 КУпАП передбачає можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у разі своєчасного її сповіщення про місце і час розгляду справи.
З протоколу про адміністративне правопорушення видно, що ОСОБА_1 було повідомлено про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться за викликом у Бобровицькому районному суді.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд доходить такого висновку.
Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за відмову, особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
За приписами ч.ч.2,3 ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року “Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється “Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції”, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.
Відповідно до п.7 розділу 1, п.п. 16, 17, 22 розділу 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я). Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Пунктом 8 “Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року, визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
У рішенні № 404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.
Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості і транспортного засобу.
З досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 643975 від 18.04.2026 року, направленням на медичний огляд від 18.04.2026, відеозаписом правопорушення, яке зафіксовано на СD-диску доданому до адміністративного матеріалу, а також розпискою про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Крім того, його вина підтверджується письмовими поясненнями, у яких зазначено, що напередодні та впродовж дня він вживав алкогольні напої, після чого сів за кермо автомобіля та рухався у напрямку центра с.Нова Басань, однак не впорався з керуванням та допустив з`їзд транспортного засобу на узбіччя; письмовими поясненнями очевидця ОСОБА_2 , який пояснив, що бачив, як автомобіль ВАЗ 21150 з`їхав на узбіччя, а коли підійшов до водія, щоб пересвідчитися у його стані, відчув різкий запах алкоголю із салону автомобіля та зрозумів, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння і він викликав працівниікв поліції.
З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що безпосередній момент руху транспортного засобу ВАЗ 21150, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , а також момент його зупинки працівниками поліції на відеозаписі не зафіксовані. Разом з тим, як видно, після прибуття працівників поліції до місця знаходження автомобіля на узбіччі дороги, ОСОБА_1 перебував на водійському сидінні транспортного засобу та повідомив поліцейському, що він рухався на автомобілі в с.Нова Басань.
У подальшому, у ході спілкування з поліцейськими, о 13:56, на відеозаписі зафіксовано, як поліцейським у ОСОБА_1 виявлено і названо ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку для визначення стану алкогольного сп`яніння, проте ОСОБА_1 змінив свої пояснення та почав заперечувати факт керування автомобілем та стверджувати, що він не зобов`язаний проходити огляд на стан сп`яніння, оскільки транспортним засобом він не керував. При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_1 не вказав, хто саме, якщо не він, керував транспортним засобом, та не навів будь-яких обставин, які б пояснювали його перебування на водійському місці автомобіля на момент прибуття працівників поліції.
Отже, з матеріалів справи, зокрема з відеозапису, убачається, що ОСОБА_1 неодноразово пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, проте він від проходження такого огляду відмовився.
Саме відмова від проходження огляду водія є процесуально визначальним фактом у цій справі, адже адміністративна відповідальність, встановлена ч.1 ст. 130 КУпАП, що настає в цьому випадку, саме за відмову водія у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння, що знайшло своє підтвердження у не спростованих відомостях протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього доказах. При цьому, відмова від проведення огляду може надаватись водієм у вербальній або не вербальній формах, а також шляхом вчинення дій, які надають об`єктивних підстав сторонньому спостерігачу сприймати дії особи, як відмову від проведення огляду.
Таким чином, суд критично оцінює суперечливі пояснення ОСОБА_1 , оскільки його подальше заперечення факту керування транспортним засобом не узгоджується з його первинними поясненнями, зафіксованими на відеозаписі, фактичними обставинами, встановленими працівниками поліції після прибуття на місце події, а також іншими письмовими доказами, наявними у матеріалах справи.
Зокрема, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом узгоджується з його письмовими поясненнями, у яких він зазначив, що напередодні та впродовж дня вживав алкогольні напої, після чого сів за кермо автомобіля та під час руху не впорався з керуванням, внаслідок чого транспортний засіб з`їхав на узбіччя. Вказані обставини також узгоджуються з письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , який повідомив, що бачив автомобіль, який з`їхав на узбіччя, після чого підійшов до водія та відчув різкий запах алкоголю із салону автомобіля.
Враховуючи викладене, та обставина, що працівниками поліції не зафіксовано за допомогою технічного засобу відеозапису безпосереднього руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , сама по собі не спростовує факту керування ним транспортним засобом та не є визначальною для вирішення справи. Перебування ОСОБА_1 на водійському місці автомобіля на момент прибуття працівників поліції, його первинні пояснення про те, що він рухався у напрямку с. Новий Биків, відсутність вказівки на будь-яку іншу особу, яка могла керувати транспортним засобом, а також його письмові пояснення та пояснення свідка ОСОБА_2 , оцінені судом у їх сукупності та взаємозв`язку, дають достатні підстави для висновку, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21150, д.н.з. НОМЕР_1 , за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.
Отже, доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, спростовуються сукупністю досліджених судом доказів та розцінюються судом як обраний ним спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.
Щодо наявності ознак алкогольного сп`яніння, то у суду немає підстав ставити під сумнів виявлені поліцейським у ОСОБА_1 ознаки, оскільки такі ознаки носять індивідуальний характер і їх прояв у кожної особи може бути різний. Також, з оглянутого відеозапису, суду можливо зробити висновки про те, що поведінка і нестійкі рухи ОСОБА_1 свідчать про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння. 
Таким чином, долучений до адміністративного матеріалу відеозапис суд визнає належним доказом, який узгоджується із іншими матеріалами справи та не суперечить їм і повністю підтверджує вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Досліджені судом матеріали про адміністративне правопорушення містять достатньо даних, які свідчать про обґрунтованість фактичних обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та доведеність вини ОСОБА_1 у його вчиненні, зокрема у тому, що останній, керував автомобілем ВАЗ 21150 н.з. НОМЕР_1 та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці та у закладі охорони здоров`я.
Отже, проаналізувавши досліджені та ретельно перевірені під час судового засідання докази, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також про необхідність застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Згідно зі ст.40-1 КУпАП, у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір.
Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особами, стосовно яких ухваленесудове рішення, передбачене цим Законом сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись статтями 33, ч.1, 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Штраф має бути сплачений порушником у передбачений ч.1 ст. 307 КУпАП п`ятнадцятиденний термін з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення і повідомити про це суд шляхом представлення документа про його сплату.
У разі несплати штрафу у зазначений строк в добровільному порядку, його стягнення проводиться примусово і з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ч. 2 ст. 308 КУпАП. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти діб з дня її винесення.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя: