СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  

ун. № 759/14179/26
пр. № 3/759/3753/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2026 року суддя Святошинського районного суду м.Києва Васильєва К.О., розглянувши матеріали, які надійшли від УПП у місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП невідомий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 122-2, ч. 3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 06.05.2026 о 12 год. 42 хв. рухався по вул. Чорнобильській, 3 у м. Києві, керуючи ТЗ «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: блідість шкіряного покриву обличчя, тремтіння пальців рук, зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 06.05.2026 о 12 год. 42 хв. рухався по вул. Чорнобильській, 3 у м. Києві, керуючи ТЗ «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав законну вимогу про зупинку ТЗ, яка подавалась за допомогою проблискових маяків синього та червоного кольору із застосуванням гучномовця. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.4 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП визнав, підтвердив обставини, викладені у протоколі. Вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, просив закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Представник ОСОБА_1 – адвокат Ткач А.Г. долучив до матеріалів справи відповідне клопотання.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його представника, ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №658599 від 06.05.2026, серії ЕПР1 №658568 від 06.05.2026, складені відносно ОСОБА_1 , направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.05.2026, письмове клопотання з додатками та інші матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.
Положеннями ст. 122-2 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР №658568 від 06.05.2026, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.
Отже, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, а саме п. 2.4 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, відповідальність за вказаною статтею настає не лише за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом,від проходження відповідного огляду. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння вже сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Під час розгляду справи не встановлено порушень працівниками поліції вимог КУпАП та Конституції України, а доводи  ОСОБА_1  та його представника про спонукання правопорушника працівниками поліції до висловлення відмови від проходження огляду, суд розцінює як можливість в будь-який спосіб піддати сумніву дії працівників поліції, проте на переконання суду такі порушення не можуть бути констатовані за їх відсутності. Дії працівників поліції щодо складання протоколу є такими, що відповідають чинному законодавству та підтверджуються доказами наявними в матеріалах справи, зокрема відеозаписом з нагрудної камери.
На відеозаписах з нагрудних камер поліцейських повністю зафіксовано процес спілкування поліцейських з ОСОБА_1 з фіксацією обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, за яких працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку та відмову ОСОБА_1 від проходження такого огляду.
Зафіксована на наданих відеозаписах інформація є достатньою та узгоджується з іншими наявними в матеріалах справи доказами на підтвердження обставин, що мають значення для справи, що дає змогу суду дійти обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
Оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР №658599 від 06.05.2026; відео з нагрудних камер поліцейських, іншими матеріалами справи у їх сукупності.
Інші доводи представника ОСОБА_1 – адвоката Ткача А.Г., наведені у письмовому клопотанні, не спростовують обставини, встановлені під час судового засідання. 
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Враховуючи викладене, беручи до уваги обставини справи, вважаю, що за вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, слід, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, застосувати адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, яке є необхідним та достатнім для попередження нових правопорушень.
Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, не відноситься, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення. 
Керуючись ст. ст. 9, 36, 122-2, 130, 283, 284 КУпАП, суддя, 
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддати його адміністративним стягненням:
- за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі 9 (дев`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) грн. 00 коп.;
- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Згідно зі ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя К.О. Васильєва