Справа № 495/1781/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши у письмовому спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивачка звернулася з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, в якій просить:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, викладену у листі від 30.01.2026 №2096/Ф1200-26, щодо виплати допомоги на поховання;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області нарахувати та виплатити допомогу на поховання у розмірі двомісячної пенсії, призначеної ОСОБА_2 на момент смерті
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем за наслідками розгляду її звернення було прийнято протиправне рішення про відмову у призначенні допомоги на поховання, у зв`язку з тим, що померлий пенсіонер не звертався за життя з заявою про поновлення виплати пенсії. Позивач вважає таку відмову протиправною, у зв`язку з чим просить задовольнити позовні вимоги.
Відповідач подав відзив, в якому заперечуючи проти задоволення позовних вимог вказав, що Оскільки, на момент смерті ОСОБА_2 не отримувала пенсію в органах Пенсійного фонду України, заяву про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації також не надавав, підстави для обчислення виплати допомоги на поховання відсутні.
Судом встановлено наступне.
Позивачка звернулась до ГУ ПФУ в Луганській області з заявою, в якій просила виплатити їй допомогу на поховання ОСОБА_2 .
Рішенням ГУ ПФУ в Луганській області від 29.01.2026 № 909190853436 позивачці відмовлено у оформленні та виплаті допомоги на поховання.
Позивачка вважаючи таке рішення протиправним звернулась до суду з цим позовом.
Відповідно до приписів статті 53 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.
Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розділ V якого визначає порядок звернення за допомогою на поховання.
Так, розділом V зазначеного Порядку передбачено, що особа, яка звертається по допомогу на поховання, подає до органу, що призначає пенсію, документ, що посвідчує особу заявника, заяву про виплату допомоги на поховання (додаток 8), свідоцтво про смерть та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (додаток 14 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 липня 2008 року №1269/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 липня 2008 року за №691/15382) або довідку про смерть пенсіонера. У разі реєстрації смерті за межами України подається свідоцтво про смерть або інший документ, що підтверджує факт смерті, виданий компетентним органом іноземної держави.
Заява про виплату допомоги на поховання та необхідні документи працівником структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, приймаються у порядку, передбаченому пунктом 4.2 розділу IV цього Порядку, та засобами програмного забезпечення передаються для опрацювання до структурного підрозділу з питань виплати пенсій органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.
Інформація про виплату допомоги на поховання додається до електронної пенсійної справи померлого пенсіонера.
Допомога на поховання виплачується в розмірі, визначеному чинним законодавством.
Допомога на поховання не виплачується в разі смерті особи, яка перебувала на повному державному утриманні (крім випадків, коли поховання здійснюється членами сім`ї або іншою особою).
Суд зазначає, що відповідач під час розгляду документів поданих позивачем не висловив зауважень щодо їх повноти та достовірності.
Фактично відмова у виплаті допомоги на поховання обґрунтована лише тим, що ОСОБА_2 на дату смерті фактично не отримував пенсію, у зв`язку з призупиненням її виплати та не звернення за поновленням її виплати.
Разом з тим, суд вважає такі доводи відповідача помилковими з урахуванням того, що правова природа допомоги на поховання є відмінною від пенсійної виплати, оскільки допомога на поховання, на відміну від пенсійної виплати, надається особам, які здійснили поховання пенсіонера.
Для отримання такої допомоги померлий пенсіонер має на дату смерті перебувати на пенсійному обліку і фактичне отримання пенсії не має правових наслідків для можливості отримання допомоги на поховання.
На переконання суду, вживаний у статті 53 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вислів «… в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті» необхідно тлумачити у більш ширшому розумінні, а саме як розмір пенсії на яку померлий пенсіонер мав право, не залежно від того чи отримав пенсіонер фактично такі кошти перед смертю.
Те що, ОСОБА_2 фактично не отримувала пенсію у зв`язку з призупинення її виплати через перебування пенсіонера на тимчасово окупованій території, не впливає на спірні правовідносини, оскільки допомога на поховання не є пенсією та виплачується за бажанням осіб, які здійснили поховання пенсіонера та відповідно понесли витрати на вчинення таких дій.
Суд зазначає, що жодних застережень, заборон про виплату допомоги особам, що здійснили поховання пенсіонера, якому по тим чи іншим підставам призупинено виплату пенсії, приписи Закону №1058, зокрема стаття 53 зазначеного Закону, не містять.
Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач відмовляючи позивачу у виплаті допомоги на поховання діяв необґрунтовано, у зв`язку з чим спірне рішення підлягає скасуванню.
При чому належним способом захисту порушених прав, є не визнання протиправними дій, а скасування прийнятого рішення про відмову виплати допомоги на поховання.
Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Судовий збір розподілено відповідно до ст. 139 КАС України.
Керуючись статтями 9, 14, 73 - 78, 90, 139, 143, 242 - 246, 250, 255, 257 - 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про відмову в оформленні та виплаті допомоги на поховання від 29.01.2026 № 909190853436.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу на поховання за померлу ОСОБА_2 .
У задоволені іншої частини позову відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору в розмірі 1331,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (код ЄДРПОУ 21782461).
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30- денний строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов