Справа № 638/14923/26
Провадження № 3/638/3122/26
ПОСТАНОВА
Іменем України
08 липня 2026 року        м. Харків
Суддя Шевченківського районного суду міста Харкова Шишкін О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,
в с т а н о в и в:
10.06.2026 року о 13:00 год. у АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , вчинила домашнє насильство щодо своєї матері ОСОБА_3 , ображала та погрожувала, правопорушення було вчинено у присутності малолітньої ОСОБА_4 , 2014 р.н., чим відповідно до ч. 4 ст. 269 КУпАП та абз 2 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визнається потерпілою незалежно від того чи було їй заподіяно фізичну шкоду.
Крім того, 10.06.2026 року о 13:00 год. у АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , вчинила домашнє насильство щодо своєї матері ОСОБА_3 , ображала та погрожувала, правопорушення було вчинено у присутності малолітнього ОСОБА_5 2022 р.н., чим відповідно до ч. 4 ст. 269 КУпАП та абз 2 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визнається потерпілою.
Крім того, 10.06.2026 року о 13:00 год. у АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , вчинила домашнє насильство щодо своєї матері ОСОБА_3 , ображала та погрожувала, правопорушення було вчинено у присутності малолітнього ОСОБА_6 , 2024 р.н., чим відповідно до ч. 4 ст. 269 КУпАП та абз 2 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визнається потерпілою.
Своїми діями вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про судове засідання повідомлена належним чином, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 про розгляд справи без її участі, свою вину визнає. Враховуючи положення ст. 268, 277 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 . 
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).
Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону).
Під психологічним насильством в сім`ї слід розуміти насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе, що завдає шкоду психічному здоров`ю.
Системний аналіз національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.
Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на осіб, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхніх батьків та дітей ( п. 5 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).
Частина 2 статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинені стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження в суді та підтверджується наступними доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВБА № 161039 від 12.06.2026;
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВБА № 161040 від 12.06.2026;
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВБА № 161009 від 12.06.2026;
- паперовою копією електронного рапорту служби «102» від 10.06.2026;
- копією протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 10.06.2026;
- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_1 від 12.06.2026;
- копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 від 18.11.2014, копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 серія НОМЕР_2 від 18.08.2022, копією свідоцтва про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_3 від 20.03.2024;
- витягом з «Армор».
Вище перелічені докази у розумінні ст. 251 КУпАП України суд визнає належними, допустимими, та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВБА № 161039 від 12.06.2026; серії ВБА № 161040 від 12.06.2026; серії ВБА № 161009 від 12.06.2026.
Таким чином, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, тобто вчинення домашнього насильства психологічного та фізичного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілого, вчинене стосовно малолітньої особи.
При призначенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 . Обставини, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 34, 35 КУпАП, не встановлені.
На підставі вищевказаного, з урахуванням особи, ступеню вини, а також характеру вчиненого правопорушення, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є достатньою мірою відповідальності з метою її виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.
На підставі ст. 40-1 КУпАП зі ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Керуючись ст. 40-1, 173-2, 283, 284, 285, 289, 294 КУпАП, суд
п о с т а н о в и в:
Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн (п`ятсот десять гривень 00 копійок), в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу. Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк, може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд міста Харкова.
Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя           О.В. Шишкін