Справа № 127/27579/26 
Провадження № 3/127/5382/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 серпня 2026 року | м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Горбатюк В.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
02.08.2026 о 00 год. 12 хв. у м. Вінниці на вул. Генерала Гандзюка, 4, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом Ford Focus, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запахом алкоголю з порожнини рота, порушенням координації рухів і порушенням мовлення. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 
У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Бистрицький Максим Олексійович - просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення з підстав, вказаних у письмових поясненнях.
Письмові пояснення мотивовані тим, що на момент прибуття працівників поліції автомобіль ОСОБА_1 стояв припаркованим біля будинку на вул. Генерала Гандзюка, 4, двигун не працював, а сам ОСОБА_1 тривалий час не виконував функцій водія. За версією захисту, він залишив автомобіль біля будинку приблизно о 22 год. 00 хв. напередодні, зустрівся зі знайомим, разом із ним сидів у салоні нерухомого автомобіля та вживав пиво, але після цього не мав наміру керувати транспортним засобом.
Захисник пояснив спробу ОСОБА_1 залишити місце події побоюванням, що працівники поліції можуть доставити його до територіального центру комплектування та соціальної підтримки через закінчення строку відстрочки від призову під час мобілізації, а не намаганням уникнути відповідальності за порушення правил дорожнього руху.
Захист також послався на відсутність на відеозаписах моменту руху автомобіля та його зупинки поліцейськими, на різний час події у протоколі, рапорті й відеозаписі, а також на твердження, що ОСОБА_1 нібито двічі повідомляв поліцейським про те, що не керував автомобілем. На думку захисника, протокол і рапорт без відеозапису руху транспортного засобу не доводять факт керування поза розумним сумнівом.
Окремо захисник зазначив, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд лише на місці зупинки та не пропонували проїхати до закладу охорони здоров`я. Захисник звернув увагу на те, що на одному з відеозаписів поліцейський демонстрував незаповнений бланк направлення вже після складання протоколу, тому, на його думку, працівники поліції порушили порядок огляду, а відмова від огляду на місці не утворює складу правопорушення.
На підставі наведеного захисник вважав недоведеними як керування ОСОБА_1 транспортним засобом, так і його відмову від огляду у встановленому порядку, та просив закрити провадження за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Суд дослідив матеріали справи, письмові пояснення захисника та відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції і дійшов таких висновків.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України покладає на водія обов`язок на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або впливу лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Згідно зі ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 2-4 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Пункт 12 розділу II Інструкції № 1452/735 визначає, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до п. 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
Згідно з п. 8 Порядку № 1103 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Згідно зі ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.
Отже, для відповідальності за відмову від огляду суд має встановити дві взаємопов`язані обставини: особа керувала транспортним засобом, а після законної пропозиції поліцейського не пройшла огляд у передбаченій законом процедурі.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 734883 склав 02.08.2026 сержант поліції ОСОБА_2 . У протоколі він зафіксував місце, час, автомобіль, особу водія, три ознаки алкогольного сп`яніння та відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки. ОСОБА_1 підписав протокол, отримав його копію та власноруч зазначив лише те, що пояснень не подає; заперечення щодо керування автомобілем до протоколу він не вніс.
Направлення на огляд від 02.08.2026 № 024296 оформлене щодо ОСОБА_1 до КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради», зокрема, містить ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів і порушення мовлення.
У рапорті від 02.08.2026 поліцейський Кравчук Д.В. повідомив, що під час несення служби екіпаж виявив автомобіль Ford Focus, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Водій не реагував на неодноразову вимогу зупинитися, після зупинки зачинився в автомобілі та не виходив, а згодом почав тікати. Поліцейські затримали його, виявили запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів і мовлення та запропонували огляд. Рапорт також містить відомості про відмову від огляду, відсторонення від керування і безперервну відеофіксацію події.
Протокол про адміністративне затримання серії АЗ № 097559 від 02.08.2026 фіксує затримання ОСОБА_1 о 00 год. 12 хв. після спроби залишити місце події, доставлення до відділу поліції на вул. Пирогова, 4 та звільнення після оформлення матеріалів. Цей документ узгоджується з послідовністю подій на відеозаписах і пояснює доставлення ОСОБА_1 до службового приміщення.
Суд дослідив відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів поліцейських. На початку зафіксованої частини події працівник поліції неодноразово стукає у вікно та вимагає відчинити двері, однак ОСОБА_1 тривалий час не реагує. Надалі він намагається залишити місце події, після чого поліцейські його затримують і доставляють до відділу поліції.
Під час спілкування ОСОБА_1 не повідомляв працівникам поліції, що він не керував автомобілем, не рухався ним або прибув на місце задовго до появи поліцейських. Натомість, коли поліцейський повідомив про запах алкоголю та поставив питання щодо проходження огляду, ОСОБА_1 визнав наявність від нього запаху алкоголю, зазначив, що їхати на огляд немає сенсу, і запропонував їхати до відділу поліції для оформлення матеріалів.
Зафіксовані на відеозапису висловлювання ОСОБА_1 та його поведінка під час події узгоджуються з відомостями, зафіксованими у рапорті, протоколі та ніших матеріалах справи, водночас спрстовують версію, викладену захисником у клопотанні про закриття провадження у справі, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.
Відсутність на відеозаписі самого моменту руху автомобіля не спростовує керування. Нагрудні відеореєстратори зафіксували події після того, як працівники поліції підійшли до транспортного засобу, в якому перебував ОСОБА_1 . Стаття 251 КУпАП не встановлює відеозапис як єдиний допустимий засіб доказування факту керування. Такий факт суд може встановити за взаємопов`язаною сукупністю протоколу, рапорту, відеозапису та інших документів.
Пункт 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 пов`язує керування з виконанням функцій водія під час руху транспортного засобу. Це роз`яснення визначає зміст поняття «керування», але не запроваджує вимоги, за якою рух можна довести виключно його відеозаписом. Рапорт ОСОБА_2 містить відомості про безпосереднє виявлення автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , його невиконання вимоги про зупинку та подальшу поведінку.
Розбіжність, на яку посилався захисник, між указаним у рапорті орієнтовним часом 00 год. 00 хв. і зазначеним у протоколі часом 00 год. 12 хв. не стосується особи водія, автомобіля, місця події, виявлених ознак або змісту відмови. Матеріали послідовно відображають одну безперервну подію в ніч на 02.08.2026, а різниця в позначенні часу не спростовує взаємного зв`язку доказів.
Версія про прибуття ОСОБА_1 до будинку о 22 год. 00 хв., подальше вживання пива у нерухомому автомобілі та намір їхати до Івано-Франківської області як пасажир походить із письмових пояснень захисника не підтверджена жодним доказом. Під час події ОСОБА_1 такої послідовної версії працівникам поліції не повідомив. Матеріали не містять пояснень названого захистом знайомого або інших даних, які узгоджувалися б із цією версією та спростовували безпосередні відомості поліцейського про керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Спроба ОСОБА_1 залишити місце події сама по собі не доводить керування, стану сп`яніння або відмови від огляду. Водночас пояснення захисту про страх перед можливим доставленням до територіального центру комплектування не спростовує обставин справи та не ставить під сумнів зміст інших доказів.
Суд відхиляє доводи сторони захисту про відсутність належної пропозиції пройти огляд у закладі охорони здоров`я. Відеозапис фіксує не лише обговорення огляду на місці, а й відповідь ОСОБА_1 про відсутність сенсу їхати на огляд (дослівно: «робити експертизу немає сенсу») та його пропозицію оформляти матеріали у відділі поліції. За звичайним змістом цих слів ОСОБА_1 усвідомив запропоновану можливість поїхати на огляд і відмовився нею скористатися.
Відмова від поїздки до закладу охорони здоров`я не зобов`язує поліцейського примусово доставляти туди водія. Визначальними є реальне надання можливості пройти огляд, зрозуміла пропозиція поліцейського та усвідомлена відповідь водія. У цій справі ці обставини зафіксовані на відео, а протокол і направлення документують ознаки сп`яніння та запропонований заклад охорони здоров`я.
Посилання захисника на демонстрацію незаповненого бланка направлення під час подальшого оформлення матеріалів не змінює оцінки фактичної відмови. Закон не пов`язує закінчення правопорушення з хвилиною заповнення бланка направлення. ОСОБА_1 відмовився їхати на огляд до завершення оформлення документів, а складене направлення міститься в матеріалах справи та не має суперечностей щодо його особи, виявлених ознак і медичного закладу.
Посилання захисту на недійсність результатів огляду за ч. 5 ст. 266 КУпАП не стосується обставин цієї справи. Поліцейські не використовують щодо ОСОБА_1 результат проведеного з порушенням огляду, оскільки огляд не відбувся через його відмову. Предмет доказування становлять законні підстави для пропозиції огляду, дотримання передбаченої процедури та сама відмова.
За наявності запаху алкоголю, порушення координації рухів і мовлення у працівника поліції були підстави, передбачені Інструкцією № 1452/735, вимагати проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Для складу адмінправовопршення щодо відмови від проходження особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, закон не вимагає довести фактичний стан алкогольного сп`яніння або встановити концентрацію алкоголю. Виявлені ознаки обґрунтовують законність вимоги, а відмова після такої вимоги утворює самостійний закінчений склад правопорушення.
За таких обставин суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 доведено протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 734883; направленням на огляд № 024196; рапортом поліцейського Кравчука Д.В.; протоколом про адміністративне затримання серії АЗ № 097559; відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції.
Досліджені докази та встановлені обставини справи узгоджуються між собою, є належними та допустимими і в сукупності підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Доводи захисника письмових пояснень не спростовують цієї сукупності доказів і не створюють розумного сумніву у встановлених обставинах. Тому суд не встановив підстав для закриття провадження за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Орган або посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
На підставі викладеного, враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку, з метою недопущення вчинення ним правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, необхідно застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до ст. 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01.01.2026 становить 665,60 грн.
Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 221, 276, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Статтею 308 КУпАП передбачено, що у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя          В. В. Горбатюк