ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
Іменем України
02 вересня 2026 року
м. Харків
справа № 646/4171/25
провадження № 22-з/818/258/26
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Маміної О.В.
суддів: Мальованого Ю.М., Тичкової О.Ю.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна спільної сумісної власності подружжя за заявою представника ОСОБА_1 адвоката Петренко Оксани Василівни про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правову допомогу,
в с т а н о в и в:
У травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна спільної сумісної власності подружжя. Просив визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 68,5 кв.м., житловою - 44,5 кв.м., стягнути з відповідача судові витрати.
Рішенням Основ`янського районного суду м.Харкова від 10 жовтня 2025 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 68,5 кв.м., житловою площею - 44,5 кв.м., що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3200 грн. 
Додатковим рішенням Основ`янського районного суду м.Харкова від 04 листопада 2025 року заяву представника позивача - адвоката Петренко О.В. про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20 000,00 грн. В задоволенні заяви в іншій частині відмовлено.
Не погодившись із судовими рішеннями першої інстанції, представник ОСОБА_2 адвокат Канделакі Володимир Михайлович подав апеляційну скаргу.
Постановою Харківського апеляційного суду від 24 березня 2026 року апеляційні скарги представника ОСОБА_2 адвоката Канделакі Володимира Михайловича залишено без задоволення. Рішення Основ`янського районного суду м.Харкова від 10 жовтня 2025 року та додаткове рішення Основ`янського районного суду м.Харкова від 04 листопада 2025 року залишено без змін.
У липні 2026 року представник ОСОБА_1 адвокат Петренко Оксана Василівна подала до суду апеляційної інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правову допомогу із посиланням на те, що нею у відзиві на апеляційну скаргу було висловлено клопотання про стягнення судових витрат на правову допомогу та надано відповідні докази на їх підтвердження.
Обговоривши доводи клопотання, судова колегія вважає, що заява представника ОСОБА_1 адвоката Петренко Оксани Василівни підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Основ`янського районного суду м.Харкова від 10 жовтня 2025 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 68,5 кв.м., житловою площею - 44,5 кв.м., що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3200 грн. 
Додатковим рішенням Основ`янського районного суду м.Харкова від 04 листопада 2025 року заяву представника позивача - адвоката Петренко О.В. про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20 000,00 грн. В задоволенні заяви в іншій частині відмовлено.
Постановою Харківського апеляційного суду від 24 березня 2026 року апеляційні скарги представника ОСОБА_2 адвоката Канделакі Володимира Михайловича залишено без задоволення. Рішення Основ`янського районного суду м.Харкова від 10 жовтня 2025 року та додаткове рішення Основ`янського районного суду м.Харкова від 04 листопада 2025 року залишено без змін.
У відзиві на апеляційну скаргу від 23.03.2026 року ОСОБА_1 адвокат Петренко Оксана Василівна просила суд апеляційної інстанції вирішити питання щодо стягнення судових витрат. До відзиву були надані докази на підтвердження понесених судових витрат її довірителем.
Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: змагальність сторін; диспозитивність відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункти 4, 5, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу (ч. 3 ст. 246 ЦПК України).
Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат.
Так судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Зі змісту статті 58 ЦПК України вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Відповідно до статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Згідно статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Частиною четвертою статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
У відповідності до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Судом встановлено, що 12.03.2026 року між ОСОБА_1 та адвокатом Петренко О.В. укладено договір про надання професійної правничої допомоги.
Відповідно до договору про надання професійної правничої допомоги від 12.03.2026 року та акту виконаних робіт, сторонами визначено, що вартість послуг адвоката є фіксований розмір гонорару у розмірі 15 000,00 грн.
На підтвердження розміру понесених витрат на правову допомогу стороною позивача до суду першої інстанції надано:
- копію договору про надання професійної правничої допомоги від 12.03.2026 року;
- акт виконаних робіт наданих послуг від 23.03.2026 року, відповідно до якого адвокатом Петренко О.В. надано наступні послуги: надання консультацій і роз`яснень з правових питань; ознайомлення з наданими документами та їх аналіз; підготовка проекту відзиву на апеляційну скаргу, оформлення примірників для іншої сторони, відправлення; 
- квитанція до прибуткового касового ордера №б/н від 23.03.2026 року на суму 15 000,00 грн.
Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Витрати на правничу допомогу адвоката можуть включати в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката.
Для того, щоб суд міг визначити розмір понесених витрат на правничу допомогу з метою їх подальшого розподілу, сторона по справі повинна подати детальний опис наданих робіт (послуг) та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При відшкодуванні витрат на правничу допомогу розмір судових витрат встановлюється судом на підставі поданих доказів (договори, рахунки, акти виконаних робіт тощо). У такому випадку важливо, щоб договір про надання правничої допомоги був з прозорим ціноутворенням, аби суд міг об`єктивно оцінити вартість та обсяги роботи адвоката. Адвокат повинен також надати детальний опис виконаних робіт з наданням доказів (документального підтвердження) факту виконаних адвокатом робіт.
Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 р., п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до ч.5,6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Клопотань щодо зменшення судових витрат на правову допомогу з боку відповідача, на адресу суду апеляційної інстанції не надходили.
Із матеріалів справи вбачається, що 12.03.2026 року між ОСОБА_1 та адвокатом Петренко О.В. укладено договір про надання професійної правничої допомоги.
Відповідно до договору про надання професійної правничої допомоги від 12.03.2026 року та акту виконаних робіт, сторонами визначено, що вартість послуг адвоката є фіксований розмір гонорару у розмірі 15 000,00 грн. На підтвердження розміру понесених витрат на правову допомогу стороною позивача до суду першої інстанції надано: копію договору про надання професійної правничої допомоги від 12.03.2026 року; акт виконаних робіт наданих послуг від 23.03.2026 року, відповідно до якого адвокатом Петренко О.В. надано наступні послуги: надання консультацій і роз`яснень з правових питань; ознайомлення з наданими документами та їх аналіз; підготовка проекту відзиву на апеляційну скаргу, оформлення примірників для іншої сторони, відправлення; квитанцію до прибуткового касового ордера №б/н від 23.03.2026 року на суму 15 000,00 грн.
Зазначений розмір з огляду на складність справи, об`єм наданої допомоги адвокатом, є розумним та підлягає стягненню в повному обсязі.
Виходячи з вищевикладеного судова колегія дійшла висновку про необхідність стягнення зі  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 понесені ним витрати на правничу допомогу у розмірі по 15 000,00 грн.
Керуючись ст. ст.133,137,141,246,270 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:
Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Петренко Оксани Василівни про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правову допомогу - задовольнити.
Стягнути зі  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 понесені ним витрати на правничу допомогу у розмірі по 15 000,00 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий:        О.В. Маміна
Судді:         Ю.М. Мальований
О.Ю. Тичкова