ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" серпня 2026 р. справа № 300/4282/26
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій 

ВСТАНОВИВ:
19.06.2026 адвокат Хлистун Володимир Валерійович звернувся до суду через систему "Електронний суд" в інтересах ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, просить:
визнати протиправними відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, згідно з пунктом 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій згідно з пунктом 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", врахувавши при цьому періоди з 01.08.1984 по 16.01.2026 до спеціального стажу за вислугу років згідно з пунктом "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачі протиправно відмовили позивачу у виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, передбаченої пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, оскільки з 01.08.1984 по теперішній час позивач працює на посаді викладача по класу фортепіано у Яблунівській дитячій музичній школі, відповідно має необхідний стаж роботи понад 30 років, передбачений пунктом "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до цього не отримувала будь-яку пенсію.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідачі скористалися правом на подання відзиву на позовну заяву.
10.07.2026 до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, відповідно до якого представник відповідача вважає позов безпідставним, необґрунтованим та просить в задоволенні вимог позивача відмовити у повному обсязі. Зазначено, що Переліком закладів, організацій і посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою ради Міністрів СРСР від 17.12.1959 № 1397 (далі - Перелік № 1397), було передбачено посаду викладача в музичній школі, яка належала до навчальних закладів та дитячих установ. Отже, до спеціального стажу роботи, що дає право па пенсію за вислугу років, можна зарахувати періоди роботи з 01.08.1984 по 31.12.1991 за спеціальністю, що дає право на пенсію за вислугою років відповідно до раніше діючого законодавства. Таким чином спеціальний стаж позивача становить 4 роки 2 місяці, що є недостатнім для виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій. Згідно з розділом 1 "Освіта" Переліку № 909, право на пенсію за вислугу років у позашкільних навчальних закладах мають: директори, їх заступники з навчально-виховної роботи, навчальної, виховної роботи, завідувачі відділу (лабораторій, кабінетів), художні керівники, керівники гуртків, секції, студій та інших форм гурткової роботи. Посада викладача в позашкільних закладах освіти в Переліку № 909 не передбачена. Переліком № 909, передбачено призначення пенсії за вислугу років викладачам музичних шкіл, які належать до закладів і установ освіти. Оскільки посада викладача в позашкільних навчальних закладах згідно довідок № 2 та № 3 не передбачена Переліком 909 робота на яких дає право па пенсію за вислугу років, необхідний стаж (30 років) на посадах, робота па яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, відсутній, як і право на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.
10.07.2026 через систему "Електронний суд" до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області. Згідно відзиву відповідач щодо задоволення позовної заяви заперечив, просив суд в задоволенні позову відмовити, з мотивів, що позивачем до заяви про перерахунок пенсії була надана довідка від 08.01.2026 № 2, видана Яблунівською дитячою музичною школою Яблунівської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області, та довідка від 30.01.2026 № 3 з відкорегованими періодами відпусток без збереження заробітної плати, видана вищезазначеною установою на підставі акту перевірки від 30.01.2026 № 0900-1004-1/523 Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про період роботи з 01.08.1984 по даний час на посаді викладача по класу фортепіано в Яблунівській дитячій музичній школі. Посада викладача в позашкільних навчальних закладах не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909. Для визначення права на грошову допомогу до страхового стажу позивача зараховано період роботи з 01.08.1984 по 31.12.1991 за спеціальністю, яка давала право на пенсію за вислугу років, відповідно до раніше діючого законодавства. Пільговий стаж позивача, що дає право на пенсію за вислугу років згідно з пунктами "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", становить 7 років 5 місяців. Враховуючи викладене, оскільки відсутній необхідний страховий стаж 30 років на посадах, робота на яких дає право на призначення грошової допомоги, та на даний час позивач не перебуває на посаді, що дає право на призначення грошової допомоги, Головним управлінням прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії щодо призначення одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 16.01.2026 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.
Під час призначення з 16.01.2026 пенсії за віком позивачу не призначено грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" № 1058-IV, як працівнику освіти зі стажем не менше 30 років.
Позивач звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою № 2705 від 12.05.2026 про призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.
За принципом екстериторіальності та єдиної черги завдань, заява позивача про призначення грошової допомоги розглядалася Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області.
Рішенням Головного управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області № 092250009213 від 18.05.2026 відмовлено позивачу у призначенні грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій згідно з пунктом 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV, з мотивів відсутності страхового стажу 30 років на посадах, робота на яких дає право на призначення грошової допомоги та на даний час заявниця не перебуває на посаді, що дає право на призначення грошової допомоги. Відмову мотивовано тим, що до заяви про призначення грошової допомоги заявниця надала довідку від 08.01.2026 № 2, видану Яблунівською дитячою музичною школою Яблунівської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області та довідку від 30.01.2026 № 3 з відкорегованими періодами відпусток без збереження заробітної плати, видану вищезазначеною установою на підставі акту перевірки від 30.01.2026 № 0900-1004-1/523 Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про період роботи з 01.08.1984 по даний час на посаді викладача по класу фортепіано в Яблунівській дитячій музичній школі. Посада викладача в позашкільних навчальних закладах не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909. Для визначення права на грошову допомогу до страхового стажу позивача зараховано період роботи з 01.08.1984 по 31.12.1991 за спеціальністю, яка давала право на пенсію за вислугу років, відповідно до раніше діючого законодавства. Враховуючи вищенаведене, страховий стаж заявниці, робота на яких дає право на пенсі за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 складає 7 років 5 місяців (а.с. 15).
При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом "е" статті 55 Закону № 1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років.
Відповідно до п. 7-1 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е", - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Кабінет Міністрів України постановою від 23.11.2011 № 1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV.
Згідно з п. 2 Порядку № 1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ, що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".
Пункт 5 Порядку № 1191 передбачає, що грошова допомога надається особам, яким, починаючи з 1 жовтня 2011 року, призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
Із системного аналізу наведених вище норм вбачається, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується із наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах і вихід на пенсію саме з цих посад у закладах та установах державної і комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.
Переліком № 909 (у редакції, чинній після внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2002 року № 1436) установлено заклади освіти і посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років - у позашкільних навчальних закладах: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.
Разом з цим, за приписами статті 28 Закону України від 23.05.1991 № 1060-ХІІ "Про освіту" (далі - Закон № 1060-XII) система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.
Згідно зі статтею 29 Закону № 1060-XII структура освіти включає, поряд з іншими видами, також позашкільну освіту.
Статтею 12 Закону № 1841-III "Про позашкільну освіту" та пункту 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2011 № 433 передбачено, що до позашкільних навчальних закладів відносяться початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші).
Відповідно до статті 21 Закону № 1841-III право на пенсію за вислугою років мають педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.
Суд звертає увагу, що на спірні правовідносини поширюється також дія Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 № 963, який відносить посаду "викладач" до педагогічних посад.
Враховуючи наявність у національному законодавстві правових "прогалин" щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема у сфері пенсійного забезпечення викладачів у позашкільних закладах освіти, а також з метою реалізації положень статті 46 Конституції України щодо недопущення обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави, Велика Палата Верховного Суду у постановах від 30.01.2019 у справі № 876/5312/17 та від 13.02.2019 у справі № 233/4308/17 дійшла висновку, що викладачі позашкільних навчальних закладів, які входять до структури освіти України, мають право отримання пенсії за вислугу років, в тому числі музичних шкіл та шкіл мистецтв.
Отже, стаж роботи викладачем в дитячій музичній школі має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не була передбачена затвердженим Переліком № 909.
Таким чином, період роботи позивача посаді викладача по класу фортепіано у Яблунівській дитячій музичній школі з 01.01.1992 по 16.01.2026 відноситься до спеціального стажу за вислугу років згідно з пунктом "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1058-IV.
Суд зазначає, що оскільки оскаржуваним рішенням для визначення права на грошову допомогу до страхового стажу позивача зараховано період роботи з 01.08.1984 по 31.12.1991 за спеціальністю, яка давала право на пенсію за вислугу років, відповідно до раніше діючого законодавства, враховано страховий стаж заявниці, робота на яких дає право на пенсі за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 - 7 років 5 місяців, то позовні вимоги в частині періоду з 01.08.1984 по 31.12.1991 є безпідставними.
Суд зазначає, що з врахуванням вищевказаних періодів роботи позивача, стаж роботи позивача, що дає право на пенсію згідно з пунктом "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" становитиме більше 30 років.
Враховуючи вищевикладене, Головне управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області протиправно оскаржуваним рішенням № 092250009213 від 18.05.2026 відмовило позивачу у призначенні грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій згідно з пунктом 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV.
Належним способом захисту порушеного права, який відповідатиме змісту спірних правовідносин, буде ефективним та забезпечить належний судовий захист у тій мірі, яка є необхідною у даному конкретному випадку, буде: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області № 092250009213 від 18.05.2026 про відмову позивачу у призначенні грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій згідно з пунктом 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV; зобов`язати Головне управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій згідно з пунктом 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV, врахувавши періоди роботи на посаді викладача по класу фортепіано у Яблунівській дитячій музичній школі з 01.01.1992 по 16.01.2026 до спеціального стажу за вислугу років згідно з пунктом "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Таким чином, суд дійшов до висновку, позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до частин 1, 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Згідно частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" № 3674-VI, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Слід зазначити, що внесені витрати зі сплати судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом не підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, а згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону № 3674-VI сплачена сума судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.
Враховуючи наведене, оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, позов у цій справі було подано через систему "Електронний суд", слід стягнути з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 900,00 гривень. 
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (76018, м. Івано-Франківськ, вул. С.Стрільців, 15, код ЄДРПОУ 20551088), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій - задовольнити частково. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області № 092250009213 від 18.05.2026 про відмову ОСОБА_1 у призначенні грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій згідно з пунктом 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.
Зобов`язати Головне управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій згідно з пунктом 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV, врахувавши періоди роботи на посаді викладача по класу фортепіано у Яблунівській дитячій музичній школі з 01.01.1992 по 16.01.2026 до спеціального стажу за вислугу років згідно з пунктом "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (14005, Чернігівська обл., м. Чернігів, вул. П`ятницька, 83а, код ЄДРПОУ 21390940) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 900 (дев`ятсот) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Григорук О.Б.