П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2026 року 
м. Рівне

Справа № 569/6225/24
Провадження № 22-ц/4815/1170/26

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Шимківа С.С.,
суддів: Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,
учасники справи:
позивач – Комунальне автотранспортне підприємство 1728,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 березня 2026 року (ухвалене у складі судді Тимощука О.Я.) у справі за позовом Комунального автотранспортного підприємства 1728 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з поводження з побутовими відходами,
в с т а н о в и в :
У квітні 2024 року Комунальне автотранспортне підприємство 1728 звернулося до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з поводження з побутовими відходами.
Позовну заяву обґрунтовано тим, що КАТП 1728 здійснює надання послуг з поводження з побутовими відходами в м. Рівному. 
Відповідач зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно особового рахунку № НОМЕР_1 , який обліковується за відповідачем, станом на 01 квітня 2024 року виникла заборгованість за надані позивачем послуги з поводження з побутовими відходами в сумі 8 583,80 грн.
ОСОБА_1 не виконала покладений на неї обов`язок та не уклала письмовий договір з Позивачем про надання послуг з поводження з побутовими відходами.
У зв`язку з набранням чинності Закону України від 03.12.2020 року № 1060 «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг», та, керуючись нормами ч. 5 ст. 13 даного Закону, ст.ст. 633, 634 ЦК України, 31.05.2021 року на веб-сайті КАТП 1728 було опубліковано публічну пропозицію (оферту) про укладання індивідуального договору про надання послуг з поводження з побутовими відходами для споживачів міста Рівного. 
Опублікований договір розроблений виконавцем послуги - Позивачем на основі Типового індивідуального договору про надання послуг з поводження з побутовими відходами, який затверджений в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин Постановою КМУ від 10.12.2008 року № 1070 «Про затвердження Правил надання послуг з поводження з побутовими відходами.
Зазначає, що договір вважається укладеним відповідачем 01.07.2021 року.
ОСОБА_1 є споживачем послуг із поводження з побутовими відходами, отримує щомісячно рахунок-квитанцію на оплату цих послуг і жодного разу не надала позивачу підтверджуючих документів, куди зникають побутові відходи з її обійстя.
Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість.
Просило стягнути з ОСОБА_1 на користь КАТП 1728 заборгованість за послуги з поводження з побутовими відходами в сумі 8 583,80 грн. (6181,72 грн. в межах строку позовної давності з 01.04.2021 року по 01.01.2025 року) та понесені судові витрати.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 12 березня 2026 року позовну заяву Комунального автотранспортного підприємства 1728 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з поводження з побутовими відходами – задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства 1728 заборгованість за надані послуги з поводження з побутовими відходами в розмірі 2 601 (дві тисячі шістсот одну) гривню 70 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства 1728 судовий збір в розмірі 917,77 грн. 
Рішення суду обґрунтовано тим, що наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з поводження з побутовими відходами.
Оскільки, за вказаною адресою зареєстровані і фактично проживають 2 особи – ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , обрахування витрат з поводження з побутовими відходами слід провести на цих двох осіб.
За таких обставин, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в межах строку позовної давності за період з 01.04.2021 року по 21.01.2025 року в розмірі 2 601,70 грн.
Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що вважає оскаржуване рішення таким, що ухвалено із порушенням та недотриманням норм процесуального і матеріального права.
Нарахування заборгованості на ОСОБА_2 є неправомірним, оскільки він проживає у Республіці Польща, про що свідчить договір оренди житла за межами України за період з 01.12.2022 року по 31.03.2024 року.
До того ж, у рішенні суду зазначено, що за даною адресою проживає 6 осіб (станом на серпень 2021 року). 
Проте, у матеріалах справи знаходиться свідоцтво про смерть ОСОБА_3 від 21.03.2021 року.
Крім того, за період з червня 2018 року по квітень 2025 року договір з позивачем не укладався, послуги ним не надавалися.
Доказів того, що ОСОБА_1 зверталася до позивача про надання послуг, запропонованих у договорі, який, нібито, укладався, позивачем не надано, то сама по собі пропозиція КАТП 1728 по наданню послуг не може свідчити про обов`язковість такого договору для апелянта та бути підставою покладення на неї обов`язків, які випливають з такого договору.
Апелянт неодноразово заявляла про відсутність потреби у споживанні таких послуг.
Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
07 травня 2026 року КАТП 1728 подано відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що суд першої інстанції вірно встановив, що між позивачем та відповідачем існують фактичні договірні відносини.
Рішення суду ґрунтується на всебічному дослідженні матеріалів справи та судом правильно застосовано норми матеріального права та дотримано норми процесуального права.
Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.
Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що Комунальне автотранспортне підприємство 1728 надає комунальну послугу з вивезення побутових відходів згідно з особовим рахунком № НОМЕР_1 , що обліковується за відповідачем ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).
Плата за надані послуги нараховується позивачем на 1 (одну) людину в місяць відповідно до тарифів, встановлених рішеннями виконавчого комітету Рівненської міської ради від 18.09.2018 року № 91 «Про встановлення КАТП 1728 тарифів на послуги з вивезення побутових відходів», від 25.05.2021 року № 48 «Про встановлення тарифів на послуги з поводження з побутовими відходами, що надаються КАТП 1728», від 18.08.2022 року № 115 «Про встановлення тарифів на послуги з поводження з побутовими відходами, що надаються КАТП 1728», відповідно до наказу КАТП 1728 від 28.05.2021 року № 79 «Про плату за послуги з поводження з побутовими відходами».
Згідно розрахунку заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 , який обліковується за відповідачкою, станом на 01 квітня 2024 року виникла заборгованість за надані послуги з поводження з побутовими відходами в сумі 8 583,80 грн., який в подальшому був оновлений та станом на 21.01.2025 року заборгованість становить 6181,72 грн.
На момент виникнення спірних правовідносин у будинку АДРЕСА_1 було зареєстровано 5 (п`ять) осіб, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 .
Приписами пункту 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Відповідно до п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Згідно з приписами частин 1, 3, 4 статті 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані укласти договір про поводження з побутовими відходами з особою, визначеною у встановленому законодавством порядку. Критерієм якості послуг з вивезення побутових відходів є дотримання графіка вивезення побутових відходів, дотримання правил надання послуг з поводження з побутовими відходами, дотримання вимог законодавства щодо надання послуг з вивезення побутових відходів. Послуга з поводження з побутовими відходами надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з поводження з побутовими відходами, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
У ч. 2, 3 ст. 35-1 Закону України «Про відходи» передбачено, що власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів, земельних ділянок укладають договори з юридичною особою, яка визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснюють оплату таких послуг та забезпечують роздільне збирання твердих побутових відходів. Збирання та вивезення побутових відходів у межах певної території здійснюються юридичною особою, яка уповноважена на це органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, спеціально обладнаними для цього транспортними засобами.
Відповідно до частин 2 та 3 статті 31 Закону України «Про управління відходами» утворювачі побутових відходів зобов`язані: 1) укладати договори з виконавцем послуги з управління побутовими відходами та вносити у встановленому порядку плату за послугу з управління побутовими відходами; 2) забезпечувати передачу побутових відходів до системи управління побутовими відходами, а побутові відходи, на які поширюється розширена відповідальність виробника, - до системи приймання або роздільного збирання, створеної організаціями розширеної відповідальності виробників; 3) забезпечувати у встановленому порядку роздільне збирання відходів за наявності об`єкта оброблення відходів.
Утворювачі побутових відходів мають права та обов`язки споживачів житлово-комунальних послуг, передбачені Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Згідно зі статтею 33 Закону України «Про управління відходами», послуга з управління побутовими відходами є комунальною послугою і надається відповідно до законодавства про житлово-комунальні послуги та правил, встановлених Кабінетом Міністрів України, з урахуванням регіональних та місцевих планів управління відходами та правил благоустрою населеного пункту. До складу послуги з управління побутовими відходами входять операції із збирання, перевезення, відновлення та видалення побутових відходів.
Відповідно до пункту 3 Правил надання послуги з управління побутовими відходами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 2023 року № 835 (надалі- Правила), до складу послуги з управління побутовими відходами входять операції із збирання, перевезення, відновлення та видалення побутових відходів, а також діяльність, пов`язана з організацією роботи системи управління побутовими відходами, що провадиться виконавцем послуги.
Як передбачено пунктом 24 Правил, послуги надаються споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги з управління побутовими відходами відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Послуги з управління побутовими відходами відносяться до комунальних, договір на виконання яких укладається у порядку статей13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», з урахування особливостей з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, Законом України «Про управління відходами» та вимогами правил надання послуг з управління побутовими відходами, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Системне тлумачення вказаних норм свідчить, що на фізичних осіб покладено законодавчий обов`язок укласти договір та вносити плату за користування послугами з вивезення побутових відходів; а тому у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору про вивезення відходів або конклюдентних дій, які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання (правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 22 лютого 2018 року у справі № 641/2634/16-ц, та в постанові від 13 грудня 2018 року у справі № 641/533/17).
Із Листа державної прикордонної служби України № 19/36752-25-Вих. від 05.05.2025 року, на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів від 24.04.2025 року, вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на території України не проживають з 2018 року.
Також встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані і фактично проживають 2 особи – ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Позивачем надано розрахунок заборгованості на 2 осіб за послуги з поводження з побутовими відходами ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) особовий рахунок НОМЕР_1 , станом на 21.01.2025 року, з якого вбачається, що заборгованість в період з квітня 2021 року по січень 2025 року становить 6 181,72 грн., в т.ч. сума заборгованості в межах строку позовної давності за період з 01.04.2021 року по 21.01.2025 року в розмірі 2 601,70 грн.
Даний розрахунок сумнівів у апеляційного суду не викликає.
Оскільки особовий рахунок відкритий на ОСОБА_1 , тому вона є відповідачем у справі та дана заборгованість підлягає стягненню саме із неї.
Проте, якщо власник житла сплачує за вивезення сміття самостійно, він має законне право через суд вимагати від інших прописаних мешканців компенсувати їхню частку платежу.
Покликання апелянта на те, що нарахування заборгованості на  ОСОБА_2 є неправомірним, оскільки він проживає у Республіці Польща не підтверджено належними доказами, оскільки сам по собі договір оренди житла не є беззаперечним доказом фактичного перебування особи за межами України.
Цей документ лише фіксує цивільно-правові зобов`язання між власником майна та орендарем на певний строк. Він доводить наявність права користування житлом, але не підтверджує, що особа фізично перебувала за вказаною адресою у конкретний проміжок часу.
Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона, згідно вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 березня 2026 року без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до п.2 ч.3ст.389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач      Шимків С.С.
Судді:        Ковальчук Н.М.
Хилевич С.В.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.
Суддя Рівненського апеляційного суду Шимків С.С. 
10 вересня 2026 року