Справа № 274/3967/26
Провадження № 1-кп/0274/711/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2026 р. м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
захисника ОСОБА_4 
обвинуваченого ОСОБА_5 
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 62024100140000410 від 09.07.2024 відносно 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Аліхновичі Дятловського району Гродненської області Білоруської РСР, громадянина України, з базовою середньою освітою, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -
в с т а н о в и в:
Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді водія 2 гранатометного відділення гранатометного взводу 6 піхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 04.06.2024 о 20:00 годині не з`явився до розташування військової частини НОМЕР_2 після закінчення звільнення та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 27.05.2026, коли він з`явився до Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області, що знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Героїв України, 67, чим закінчив вчинення злочину.
За час відсутності на службі у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами місця служби, правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним нез`явлення вчасно на службу до військової частини та його причини не повідомив та проводив час на власний розсуд.
Кримінальна відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнається винуватим, передбачена ч. 5 ст. 407 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину визнав повністю та показав, що дійсно він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та був відряджений до військової частини НОМЕР_2 в Черкаській області. В травні 2024 року померла його мама і його відпустили з військової частини на похорон, але назад до частини він не повернувся. Будь яких поважних причин для неповернення на службу у нього не було. Не заперечував жодних фактичних обставин, викладений в обвинувальному акті. Заявив, що бажає проходити військову службу і надалі. 
За клопотанням прокурора та згоди учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд переконався, що сторони правильно розуміють зміст цих обставин. Сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає. Наслідки такого визнання, у вигляді позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, сторонам роз`яснено.
Оцінивши наведені докази, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю та кваліфікує її дії за ч. 5 ст. 407 КК України, а саме нез`явленні військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану. 
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5  суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, який відноситься до тяжких, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, розлучений, не працевлаштований, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено. 
З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, зважаючи на те, що санкція ч. 5 ст. 407 КК України передбачає безальтернативний вид покарання – позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, суд вважає за можливе призначити даний вид покарання в його мінімальному розмірі. Підстав для застосування приписів ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає, зважаючи на законодавчу заборону їх застосування під час дії воєнного стану. На переконання суду саме такий захід примусу зможе забезпечити досягнення мети покарання і буде відповідати загальним засадам призначення покарання, є необхідним для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як ним так і іншими особами.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Даних про речові докази та процесуальні витрати - в матеріалах справи відсутні.
Суд не вбачає підстав для зміни чи скасування обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, але не довше ніж на два місяці, при цьому суд враховує особу обвинуваченого, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування від суду.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
У х в а л и в:
ОСОБА_5  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому за цим законом покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Початок строку покарання обвинуваченому рахувати з дня набрання вироком законної сили.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 27.05.2026 по день набрання вироком законної сили з розрахунку день за день.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_5 залишити попередній - тримання під вартою, але не довше ніж на два місяці з дня ухвалення вироку, тобто до 20.09.2026 року.
Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Бердичівському міськрайонному суді Житомирської області .

Суддя            ОСОБА_1