ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

14 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/5174/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Юрко І.В., Чабаненко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 червня 2026 року про вирішення питання щодо зміни способу і порядку виконання судового рішення та накладення штрафу у справі №340/5174/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В :

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року у справі №340/5174/25 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті доплати до пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 06.07.2025 року щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. 
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року у справі №340/5174/25 набрало законної сили 27.10.2025.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 червня 2026 року у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області – відмовлено. Змінено спосіб і порядок виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року у справі №340/5174/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 донарахованих та невиплачених сум пенсії у розмірі 13586,81 грн. 
Ухвала суду мотивована тим, що рішення суду у цій справі набрало законної сили 27.10.2025 року, а отже на час розгляду судом звіту відповідача минуло більше шести місяців, при цьому рішення залишається невиконаним, а відповідач не наводить навіть приблизні строки його виконання.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. Просить скасувати ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.06.2026 в частині зміни способу і порядок виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року у справі №340/5174/25 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Кіровоградській області та відмови у накладені штрафу на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області Сімонян Наталію Миколаївну. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській подати звіт про виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.09.2025 у справі №340/5174/25 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 06.07.2025 року щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб». Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Кіровоградській для подання звіту строк десять календарних днів з дня отримання постанови. Накласти на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області ОСОБА_2 , штраф за невиконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області у сумі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Стягнути з начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області Сімонян Наталії Миколаївни на користь ОСОБА_1 30280,00 грн. Стягнути з начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області Сімонян Наталії Миколаївни до Державного бюджету України 30280,00 грн.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що суд першої інстанції не повно встановив обставини справи. Також, зазначає про те, що відповідач визнав, що нарахована Позивачу поточна пенсія за період після набрання чинності рішенням суду не виплачується, а відповідно рішення суду відповідачем умисно не виконується, що є підставою для відмови у прийнятті звіту та накладенні штрафу на керівника ГУ ПФУ в Кіровоградській області та додаткового встановлення нового строку подання звіту.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив вимоги скарги залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при постановленні оскарженої ухвали, враховуючи положення частини 1 статті 308 КАС України, щодо розгляду справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).
Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, у пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.
На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.
Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, установлену законом.
Аналогічні положення містяться у статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 1291 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.
Також колегія суддів зазначає, що в адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.
Частиною 1 статті 382 КАС України визначено, що суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
При цьому, частиною 1 статті 382-3 КАС України визначено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.
На виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.09.2025 у справі № 340/5174/25, яке набрало законної сили, ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 06.07.2025 та встановлено щомісячну доплату в розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».
Розмір пенсії після виконання рішення суду від 24.09.2025 по справі № 340/5174/25 становив 18448,48 грн.
Сума доплати, нарахована на виконання судового рішення за період з 06.07.2025 по 30.11.2025, становила 9677,42 грн.
У грудні 2025 року згідно з Порядком № 821 із загальної суми доплати за рішенням суду по справі № 340/5174/25 ОСОБА_1 виплачено 2451,61 грн за період з 25.10.2025 по 30.11.2025.
Отже, доплата за період з 06.07.2025 по 30.11.2025 становить 7225,81 грн (9677,42 грн — 2451,61 грн).
З 01.01.2026 з урахуванням перерахунку у зв`язку із зміною прожиткового мінімуму розмір пенсії ОСОБА_1 складає 18506,98 грн.
Сума доплати, нарахована на виконання судового рішення за період з 01.12.2026 по 30.04.2026, становила 10000,00 грн.
На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821:
- в лютому 2026 року здійснено виплату доплати за рішенням суду на суму 1000,00 грн;
- в березні 2026 року здійснено виплату доплати за рішенням суду на суму 982,00 грн;
- в квітні 2026 року здійснено виплату доплати за рішенням суду на суму 877,00 грн;
- в травні 2026 року здійснено виплату доплати за рішенням суду на суму 780,00 грн.
Отже, доплата за період з 01.12.2025 по 30.04.2026 становить 6361,00 грн (10000,00 грн — 1000,00 — 982,00 грн — 877,00 грн — 780,00 грн).
З наданих відповідачем розрахунків та платіжних документів судом першої інстанції з`ясовано та не заперечується стронами, що загальний залишок невиплачених позивачу сум, нарахованих на виконання рішення суду за період з 06.07.2025 по 30.04.2026 складає 13586,81 грн (7225,81 + 6361,00).
Вказана сума доплати, за твердженням відповідача, буде виплачена відповідно до «Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821 (далі- Постанова № 821), яка набрала законної сили 17.07.2025 року. 
Отже, як правильно з`ясував суд першої інстанції рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року у справі №340/5174/25 в повному обсязі не виконано, оскільки позивачу не виплачена нараховані суми.
Частиною 3 статті 382-3 КАС України визначено, що у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
Зважаючи на те, що позивачу не виплачена нараховані суми, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.
Згідно з частиною третьою статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Зважаючи на те, що відповідачем протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі №340/5174/25 таке рішення не виконано, суд першої інстанції керуючись частиною 3 статті 382-3 КАС України зробив обґрунтований висновок про необхідність за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення, а тому доводи позивача в апеляційній скарзі в цій частині є безпідставними.
Безпідставними є і доводи позивача про те, що суд першої інстанції встановив, що рішення суду про встановлення щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн має виконуватись лише за період з 06.07.2025 по 30.04.2026 і лише у розмірі 13586,81 грн, адже зміна способу і порядку виконання судового рішення стосувалася лише нарахованих, проте не виплачених сум. Слід зауважити й на тому, що зобов`язання відповідача судовим рішенням ухваленим у цій справі нараховувати та виплачувати позивачу з 06.07.2025 року щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000 грн не свідчить про довічне призначення такої доплати, оскільки її виплата залежить від дії чинного законодавства.
Щодо доводів позивача про необхідність накладення на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області ОСОБА_2 штрафу за невиконання рішення суду то суд апеляційної інстанції зауважує, що невиплата нарахованих сум пов`язана із виконанням суб`єктом владних повноважень вимог постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821, що спростовує спростовує твердження позивача про умисне не виконання, без поважних причин, відповідачем судового рішення ухваленого у цій справі.
Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Згідно з частиною першою статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 червня 2026 року у справі №340/5174/25 - залишити без задоволення.
Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 червня 2026 року у справі №340/5174/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Білак 

суддя І.В. Юрко 

суддя С.В. Чабаненко