Справа № 309/731/24

Закарпатський апеляційний суд

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.08.2026 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали кримінального провадження 11-кп/4806/303/26, за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 19.05.2026. 
Цією ухвалою задоволено подання заступника начальника Хустського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області про затримання та направлення до місця відбування покарання, призначеного вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 09.05.2025 за ст. 126-1 КК України, у виді 01 (одного) року обмеження волі та відмовлено у задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 про відстрочку виконання вироку, щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 .
Подання вмотивоване тим, що 22.07.2025 до Хустського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області надійшло розпорядження та вирок суду щодо громадянина ОСОБА_8 , засудженого вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 09.05.2025 за ст. 126-1 КК України до покарання у виді 01 (одного) року обмеження волі. В процесі виконання вказаного вироку та відповідно до інформації з ДУ «Закарпатська УВП (№ 9)» громадянин ОСОБА_8 з 24.01.2025 по 03.10.2025 утримувався в даній установі. Також 03.10.2025 звільнений під заставу. Інформація про звільнення під заставу надійшла до органу пробації 23.01.2026. Того ж дня засудженому ОСОБА_8 направлено виклик до органу пробації на 02.02.2026. За даним викликом засуджений не з`явився з невідомих причин. 04.02.2026 в телефонній розмові батько вказаного засудженого повідомив, що його син відсутній за адресою місця проживання. Також повідомив, що не знає причини, через які його син не з`явився за викликом до органу пробації. Одночасно погодився передати засудженому, що йому необхідно з`явитися 05.02.2026 до Хустського РВ № 2 для отримання припису до виправного центру. 05.02.2026 засуджений ОСОБА_8 з`явився до Хустського РВ № 2 та надав документ який посвідчує його особу, а саме паспорт громадянина України. З вказаним засудженим було проведено бесіду та роз`яснено порядок слідування до місця відбування покарання, відповідальність за невиїзд в установлений строк або неприбуття до виправного центру. Однак, засуджений ОСОБА_8 категорично відмовився підписувати будь-які документи та отримувати припис про виїзд до місця відбування покарання. Вказане свідчить про умисні дії ухилення засудженого від отримання припису. 

-2-

Клопотання адвоката ОСОБА_6 про відстрочку виконання рішення суду вмотивовано тим, що на час набрання законної сили вироком від 09.05.2025 у справі № 309/731/24, засуджений ОСОБА_8 перебував під вартою по іншому кримінальному провадженню. Вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 23.09.2025 по справі № 309/1081/25, ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначено покарання у виді шести років шести місяців позбавлення волі із конфіскацією майна. На підставі ч. 4 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного ОСОБА_8 за даним вироком, приєднано не відбуту частину покарання за вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 09.05.2025, перевівши покарання у виді обмеження волі у більш суворий вид покарання у виді позбавлення волі, виходячи із співвідношення, встановленого п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, відповідно до якого одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі - 06 (шість) місяців позбавлення волі та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 07 (сім) років. Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою. Даний вирок оскаржено до Закарпатського апеляційного суду, відповідно не набув законної сили. Враховуючи той факт, що вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 23.09.2025 по справі № 309/1081/25, не набув законної сили, а наразі знаходиться на розгляді в Закарпатському апеляційному суді, то вважає, що слід відстрочити виконання вироку до набрання законної сили вироку, до якого за сукупністю вироків, до покарання, призначеного ОСОБА_8 за даним вироком, приєднано невідбуту частину покарання за вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 09.05.2025, перевівши покарання у виді обмеження волі у більш суворий вид покарання у виді позбавлення волі, виходячи із співвідношення, встановленого п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, відповідно до якого одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі - 06 (шість) місяців позбавлення волі та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 07 (сім) років.
Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 19.05.2026 подання начальника Хустського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області про направлення до місця відбування покарання ОСОБА_8 задоволено, у задоволенні клопотання захисника про відстрочку виконання вироку відмовлено. Задовольняючи подання начальника Хустського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскільки засуджений ОСОБА_8 ухилився від отримання припису про виїзд до місця відбування покарання, і без поважних причин самостійно не виїхав до місця відбування покарання, отже його дії свідчать про ухилення від відбування покарання, відтак є підстави для його направлення до місця відбування покарання в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі. Відмовляючи у задоволенні клопотання захисника про відстрочення відбування покарання, суд першої інстанції зазначив про те, що захисником-адвокатом ОСОБА_6 не доведено жодними належними та допустимими доказами факту існування конкретних обставин, які передбачені ч. 1 ст. 536 КПК України, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення, з якими чинне законодавство пов`язує можливість такої відстрочки. Окрім того, матеріали справи не містять, а також адвокатом до матеріалів справи не долучено доказів існування вироку суду від 23.09.2025 у справі № 309/1081/25.
В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 виклала мотиви аналогічні своєму клопотанню про відстрочку виконання вироку. Вказала на те, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою, винесеною з грубим порушенням вимог КПК України. Окремо зазначила, що інформація щодо вироку Хустського районного 
-3-

суду Закарпатської області від 23.09.2025 у справі № 309/1081/25 наявна, як в матеріалах даного подання, так і є загальнодоступною в реєстрі. Просила ухвалу суду від 19.05.2026 скасувати, постановити нову, якою у задоволенні подання центру пробації відмовити, а клопотання про відстрочку виконання вироку задовольнити.
Судове провадження розглядається за відсутності засудженого та його захисника, неявка яких не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки. 
Заслухавши доповідь судді, доводи апеляційної скарги, промову прокурора про законність й обгрунтованість ухвали суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.
Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду, викладених в ухвалі фактичним обставинам справи, про неповноту при дослідженні приєднаних до подання матеріалів, про істотне порушення вимог КПК України визнаються обґрунтованими, з таких підстав.
Відповідно до ст. 370, 372 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. У мотивувальній частині ухвали зазначаються:суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлені судом обставини з посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
За приписами до ч. 1 ст. 20 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 57 КВК України особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно. Уповноважений орган з питань пробації згідно з вироком суду вручає засудженому припис про виїзд до місця відбування покарання. Не пізніше трьох діб з дня одержання припису засуджений зобов`язаний виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до вказаного в приписі строку. Уповноважений орган з питань пробації надсилає засудженому виклик, за яким він зобов`язаний з`явитися для вручення припису та ознайомлення з порядком і умовами відбування покарання.
Частиною 2 статті 57 КВК України встановлено, що з урахуванням особи та інших обставин кримінального провадження суд може направити засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі. У цьому випадку засуджений звільняється з-під варти при прибутті до місця відбування покарання.

-4-

Відповідно до ч. 4 ст. 57 КВК України, у разі невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення засудженого від отримання припису суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.
Поважними причинами невиїзду засудженого після отримання припису до місця відбування покарання в призначений строк є хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.
Належним підтвердженням отримання засудженим припису є його підпис про отримання припису.
Ухиленням засудженого від отримання припису є його умисні дії, що унеможливлюють вручення припису персоналом уповноваженого органу з питань пробації та підтверджуються документально.
Крім того, згідно за ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, який ухвалив вирок, має право вирішувати, зокрема, питання про відстрочку виконання вироку.
Частиною 5 статті 539 КПК України передбачено, що під час вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку, у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Відповідно до ч. 1 ст. 135 КПК України, особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. При цьому суд повинен переконатися, що таке повідомлення мало місце.
Згідно ч. 1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Проте з матеріалів кримінального провадження вбачається, що зазначених вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції не дотримався.
Зі змісту оскаржуваної ухвали та журналу судового засідання вбачається, що подання про затримання та направлення до місця відбування покарання, а також клопотання захисника про відстрочку виконання вироку розглянуто за відсутності засудженого, належним чином не повідомленого про час та місце розгляду подання.
З журналу судового засідання вбачається, що засуджений ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, захисник повідомив суду про неможливість прибуття засудженого через погане самопочуття та наполягав на обов`язковій присутності засудженого в судовому засіданні. 

-5-

Разом з тим, суд, встановивши причини щодо поважності неприбуття засудженого ОСОБА_8 у судове засідання, після оголошення перерви, вважав за можливе продовжити судовий розгляд за відсутності засудженого.
Таким чином, розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції було здійснено за відсутності засудженого, участь якого була визнана судом обов`язковою та який повідомив про поважні причини неприбуття через свого захисника. 
Як неодноразово зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях, сумлінне забезпечення здійснення прав гарантованих ст. 6 Конвенції, є обов`язком держави. Адекватний захист обвинуваченого як у суді першої інстанції, так і в суді вищої інстанції, має вирішальне значення для справедливості в системі кримінального судочинства. Право на публічний розгляд справи буде позбавлене сенсу, якщо сторону, яка бере участь у справі, не сповіщають про судове засідання з таким розрахунком, щоб вона мала можливість з`явитися в суд у тому випадку, якщо особа вирішить скористатися своїм правом, передбаченим національним законодавством (рішення ЄСПЛ від 10.07.2003 у справі «Мультиплекс» проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), від 15.03.2005 у справі «Яковлєв проти Російської Федерації»).
Апеляційний суд вважає, що здійснивши судовий розгляд подання без участі ОСОБА_8 , який повідомив про поважні причини неприбуття, суд першої інстанції грубо порушив права засудженого на захист та доступ до правосуддя, передбачені ст. 20, 21 КПК України, що відповідно до приписів ст. 412 цього Кодексу є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та не відповідає гарантіям справедливого судового розгляду, закріпленим у пункті 1 та підпункті «с» пункту 3 статті 6 Конвенції, у зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги захисника в цій частині є слушними і такі підлягають до задоволення.
Зазначене повністю узгоджується з практикою Касаційного кримінального суду Верховного суду, викладеною у постановах від 23.01.202 4 (справа № 753/17656/17, провадження № 51–5352км23), від 01.02.2024 (справа № 465/7968/18, провадження № 51-5839 км 23), від 15.02.2024 ( справа № 644/6070/21, провадження № 51-932км23), якими, окрім іншого, констатовано про обов`язок суду належними чином повідомляти про дату, час і місце судового розгляду. 
Посилаючись в ухвалі на те, що ОСОБА_8 не з`явився на розгляд подання, при цьому встановивши причини його неявки, які є поважними, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про необхідність затримання ОСОБА_8 та направлення його до місця відбування покарання, призначеного вироком суду та про відмову у задоволенні клопотання захисника про відстрочку виконання вироку. 
Вказане свідчить про невідповідність висновків викладених у судовому рішенні фактичним обставинам справи, про необґрунтованість та невмотивованість викладених у судовому рішенні висновків.
Вищевказані порушення, допущені судом першої інстанції під час розгляду подання, позбавили суд першої інстанції повно та всебічно розглянути подання інспектора, з`ясувати позицію засудженого ОСОБА_8 з приводу подання, а також прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог тільки, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого, і не має права розглядати обвинувачення, що не було висунуте в суді першої інстанції.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог КПК України.

-6-

Разом з тим, колегія суддів уважає, що допущені судом першої інстанції порушення є такими, які відповідно до ст. 412, 415 КПК України тягнуть скасування судового рішення з призначенням нового розгляду подання у суді першої інстанції, а тому, доводи апеляційної скарги про постановлення апеляційним судом ухвали про відмову в задоволенні подання відхиляються.
Під час нового розгляду подання суду першої інстанції необхідно дотриматись вимог кримінального процесуального закону, повно й всебічно розглянути приєднані до подання матеріали й прийняти законне та обґрунтоване рішення.
За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду подання в суді першої інстанції, а апеляційна скарга захисника – частковому задоволенню.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 19.05.2026, якою задоволено подання начальника Хустського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області про затримання та направлення для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_7 та відмовлено у задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 про відстрочку виконання вироку, - скасувати, призначивши новий розгляд в Хустському районному суді Закарпатської області в іншому складі.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді