ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 605/136/26 | Головуючий у 1-й інстанції Лелик О.М.
Провадження № 33/817/501/26 | Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП |

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2026 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 — адвоката Андрусенка І.Я. на постанову Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 13 травня 2026 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення, у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян: 17000 (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.) в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп.

Згідно постанови ОСОБА_2 12 квітня 2026 року о 21:18:00 в с. Голгоча на вул. Монастирецька керував транспортним засобом марки «Fiat Panda» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager Alkotest 6820», тест №881, результат 1,50 % проміле, від проходження огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.9. а. Правил дорожнього руху. 

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 — адвокат Андрусенко І.Я. просить поновити строк апеляційного оскарження та скасувати постанову Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 13 травня 2026 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що в судовому засіданні 13 травня 2026 року ОСОБА_1 участі не брав, про оскаржувану постанову дізнався від працівника державної виконавчої служби. З матеріалами справи захисник Петрова І-В.Г. ознайомився 24 липня 2026 року, а апеляційна скарга подана 03 серпня 2026 року. Зазначає, що: 
ОСОБА_1 не погодився з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу, а також відмовився проїхати до медичного закладу, тому його дії не свідчать про порушення ним п. 2.9 (а) ПДР України, у зв`язку з чим кваліфікація його дій за ознаками керування автомобілем у стані сп`яніння є неправильною і не підтверджується наявними у справі доказами;
у матеріалах справи відсутній підпис в акті проходження огляду на стан сп`яніння і згода ОСОБА_1 із його результатом. 

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 та його захисник — адвокат Андрусенко І.Я. не з`явились, хоча були повідомлені про час і місце апеляційного розгляду. Від захисника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності. За таких обставин відповідно до положень ч.6 ст.294 КУпАП апеляційний розгляд проведено у їх відсутності.

Що стосується клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 13 травня 2026 року, то воно підлягає поновленню виходячи з того, що зазначені в апеляційній скарзі підстави, через які було його пропущено, підтверджуються наявними в матеріалах справи відомостями і є поважними. 
Щодо доводів апеляційної скарги по суті справи в ході апеляційного розгляду встановлено наступне.
Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_2 в порушенні правил дорожнього руху.
Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_2 у вчинені правопорушення ґрунтуються на матеріалах справи.
Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 638979 від 12 квітня 2026 року; відеозаписах з нагрудної камери поліцейського; рапорті працівників поліції; акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; результаті огляду, який проводився за допомогою приладу «Драгер Алкотест» 6820 проведений 12 квітня 2026 року о 21:36 год., згідно якого ОСОБА_2 знаходився в стані алкогольного сп`яніння, тест №881, результат 1,50%; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12 квітня 2026 року. 
Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 є послідовними та узгоджуються між собою. 
Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається. 
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не погодився з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу, апеляційний суд відхиляє, оскільки вони спростовуються даними відеозапису (файл export-np4wh.mp4 з 21:38:00 год), на якому зафіксовано, що ОСОБА_2 було роз`яснено порядок проходження огляду на стан сп`яніння і після продуття ним газоаналізатора оголошено результати тестування (1,50 проміле), які вказують на його перебування у стані алкогольного сп`яніння. Після цього працівник поліції запитав у ОСОБА_2 про згоду з результатом тестування, на що останній відповів що ні, однак після пропозиції працівника поліції проїхати у найближчий медичний заклад, а саме у КНП Бережанську ЦМЛ ОСОБА_2 повідомив “Ну згідний”. У зв`язку цим ОСОБА_2 було повідомлено, що за таких обставин відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП за фактом керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння і ОСОБА_2 не висловлював заперечень щодо перебування в такому стані. 
Зазначені об`єктивні дані відеозаписів спростовують доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_2 був не згідний і заперечував результати проведеного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки. 
Крім того, дані доводи спростовуються також результатом огляду, який проводився за допомогою приладу «Драгер Алкотест» 6820 проведений 12 квітня 2026 року о 21:36 год., згідно якого ОСОБА_2 знаходився в стані алкогольного сп`яніння, тест №881, результат 1,50%, який останнім підписано без зауважень (а.с.7).
Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутній підпис ОСОБА_2 в акті проходження огляду на стан сп`яніння та його згода з результатом такого огляду, не свідчить про недопустимість чи недостовірність зазначених доказів та не спростовує факту проведення огляду, так як убачається з відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції, після проведення огляду та оформлення адміністративних матеріалів ОСОБА_2 залишив місце вчинення адміністративного правопорушення, при цьому будь-яких зауважень щодо проведеного огляду, його результатів чи порядку оформлення матеріалів, які б свідчили про незгоду з результатом огляду, з відеозапису не вбачається. Саме лише посилання апелянта на відсутність його підпису в акті не є достатньою підставою для висновку про те, що огляд фактично не проводився або що його результат є недостовірним. Оцінка зазначеного доказу має здійснюватися у сукупності з іншими матеріалами справи, зокрема з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, які підтверджують обставини проведення огляду та подальші дії ОСОБА_2 . Тому наведений довід апеляційної скарги не спростовує встановлених судом обставин та не дає підстав для скасування постанови. 
Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

П О С Т А Н О В И В:
Поновити захиснику строк апеляційного оскарження.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 — адвоката Андрусенка І.Я. - залишити без задоволення, а постанову Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 13 травня 2026 року, відносно ОСОБА_2 - без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя