Справа №450/3218/26 
Провадження №2/442/2445/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі головуючого судді – Хомика А.П. розглянувши в приміщенні суду в м. Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
в с т а н о в и в :
Представник ОСОБА_1 – адвокат Іленко Юлія Романівна звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позов мотивує тим, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_3 ) 26 жовтня 2012 року було укладено шлюб. Під час шлюбу у подружжя народилась донька — ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спору щодо сплати аліментів, визначення місця проживання дитини у сторін немає.
Сімейне життя Позивачки та Відповідача поступово почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства та бюджету. Уже більше року Позивачка та Відповідач спілкуються лише у питаннях, що пов`язані з вихованням дитини. Кожен із подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Примирення неможливе, оскільки взаємної волі на спільне проживання немає. Відтак, ОСОБА_4 змушена звертатись до суду за захистом своїх прав та інтересів..
Ухвалою від 29.07.2026 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін на 14.08.2026 року. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.
Дана ухвала разом з позовною заявою та додатками направлялась сторонам по справі.
19.08.2026 розгляд справи відкладено у зв`язку з відсутністю відомостей про отримання поштової кореспонденції відповідачем. 
24.08.2026 від відповідача надійшли письмові пояснення у яких останній зазначає, що у червні 2025 року позивачка повідомила йому про своє бажання розірвати шлюб, пояснивши своє рішення зникненням у неї почуттів. Саме з цього періоду між ними виникла емоційна дистанція. При цьому зазначений період не супроводжувався конфліктами, сварками чи іншими проявами конфліктного сімейного життя. Після повідомлення позивачки про бажання розірвати шлюб він неодноразово намагався зберегти сім`ю та відновити подружні відносини, вживав для цього відповідних заходів та пропонував різні варіанти вирішення ситуації. Водночас протягом цього періоду Позивачка послідовно висловлювала відсутність бажання продовжувати подружні відносини та відновлювати спільне сімейне життя. Таким чином, він вживав заходів для збереження сім`ї, однак взаємної волі на продовження подружніх відносин досягнути не вдалося.
Протягом усього шлюбу основне фінансове забезпечення сім`ї здійснювалося ним. Він забезпечував оплату житла, комунальних послуг, харчування, лікування, навчання позивачки і дитини, транспортних та інших основних сімейних витрат. Схожий порядок фінансового забезпечення зберігається і на момент подання цих пояснень.
Будинок, у якому на даний час проживає Позивачка, та автомобіль належать йому. Належність зазначеного майна визначена та зафіксована нотаріально посвідченим договором про поділ майна подружжя.
Станом на дату подання цих пояснень позивачка продовжує проживати у зазначеному будинку та користуватися ним, а також користується автомобілем. Витрати на утримання будинку, комунальні послуги, пальне та обслуговування автомобіля здійснюю він, а також продовжує забезпечувати придбання продуктів харчування та здійснювати основні витрати, пов`язані з повсякденним забезпеченням сім`ї.
Таким чином, вони дійсно перебувають у стані емоційної дистанції та не мають спільних планів щодо подальшого подружнього життя, однак фактичні побутові та фінансові обставини на момент подання цих пояснень не повністю відповідають формулюванню про припинення спільного господарства та повне розмежування повсякденного життя сторін.
Не заперечує проти розірвання шлюбу та не має наміру перешкоджати реалізації позивачкою її рішення. 
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Ні позивачем, ні відповідачем клопотання про розгляд справи за участю сторін не надано.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає задоволенню з огляду на таке.
Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Аналогічні положення містяться у частині 1 статті 24 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Положеннями частин 3 та 4 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Отже, одним із принципів побудови сімейних та шлюбних відносин є принцип вільної згоди та добровільності їх існування. Шлюбні відносини тривають доти, доки існує бажання подружжя і надалі виконувати сімейні функції і надалі реалізовувати завдання сім`ї. Кожен з подружжя у будь-який час за наявності підстав, які унеможливлюють подальше шлюбне життя, має право висловити своє бажання розірвати шлюбні відносини. Реалізація цього права, яким наділений кожен з подружжя, повинна відбуватися з чіткім дотриманням матеріальних та процесуальних норм, для запобігання порушення інтересів іншого з подружжя або прав та інтересів дітей.
Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Матеріалами справи встановлено, що 26.10.2012 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ( дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ) було укладено шлюб, який зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції Львівської області, про що видано свідоцтво про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 . 
У шлюбі в сторін народилась донька — ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 . 
Згідно з Договором про поділ спільного майна подружжя, посвідченого 24.07.2026 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Стоцком Т.Л., сторони дійшли згоди щодо способів та порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. 
Відповідно до Договору, посвідченого 24.07.2026 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Стоцком Т.Л. сторонами узгоджено питання щодо участі та вихованні їхньої спільної дитини, доньки – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Позивачка скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні, оскільки шлюб носить лише формальний характер, збереження шлюбу суперечить її інтересам.
Як встановлено, причиною припинення шлюбно-сімейних відносин сім`ї сторін по справі являється те, що в подружжя виникла емоційна дистанція, яка призвели до припинення подружніх відносин, з`явились різні погляди на життя. На даний час, сторони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини.
При таких обставинах суд вважає, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 247, 258, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 104 ч. 2, 105 п. 3, 110, 112 СК України, суд, -
у х в а л и в:
Позов задоволити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 26.10.2012 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис за №161.
Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити без змін.
Рішення суду, після набрання ним чинності, направити до відповідного відділу реєстрації актів цивільного стану для реєстрації факту розірвання шлюбу. 
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дата складення повного судового рішення 11 вересня 2026 року.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання – АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання – АДРЕСА_2 .

Головуючий суддя       Хомик А.П.