ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА _01054, _м.Київ, _вул.Б.Хмельницького,44-В, _тел. _(044) _334-68-95, _E-mail: _inbox@ki.arbitr.gov.ua
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
24.07.2026 | Справа № 910/6163/26
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства «Укртранснафта»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автошини – Прозоро»

про стягнення 68 240, 47 грн.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Укртранснафта» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю компанія «Хасспа» (яке в подальшому змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Автошини – Прозоро» про стягнення 68 240, 47 грн, з яких пеня у розмірі 28 506, 29 грн та штраф у розмірі 39 734, 18 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невчасну поставку відповідачем товару згідно договору від 23.05.2025 № 23-02/130-25.
Частиною 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частини 1 статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.06.20265 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу – для подання відповіді на відзив. Вказану ухвалу суду сторони отримали у встановленому законом порядку.
13.06.2026 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив позовні вимоги задовольнити частково. Зменшити розмір нарахованих позивачем штрафних санкцій на 90 %, стягнувши із відповідача штрафні санкції за прострочення поставки за видатковими накладними № 946 від 02.12.2025 та № 6 від 08.01.2026 в загальній сумі 383, 20 грн, із яких: пеня – 221, 13 грн, штраф – 162, 07 грн. Відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача штрафних санкцій за прострочення поставки товару за видатковими накладними № 479 від 01.09.2025, № 711 від 23.10.2025 та № 945 від 02.12.2025, а саме пені, нарахованої за прострочення поставки за видатковою накладною № 479 від 01.09.2025 в сумі 975, 24 грн; штрафних санкцій, нарахованих за прострочення поставки за видатковими накладними № 711 від 23.10.2025 та № 945 від 02.12.2025, а саме пені в загальній сумі 25 319, 72 грн та штрафу в сумі 38 113, 32 грн.
06.07.2026 від позивача до суду надійшли додаткові пояснення у справі, в яких позивач заперечив проти доводів викладених у відзиві на позовну заяву та просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
22.07.2026 від відповідача до суду надійшли заперечення на додаткові пояснення позивача, в яких відповідач просить позовні вимоги задовольнити частково – в межах та на умовах, викладених відповідачем у відзиві на позовну заяву від 13.06.2026, а саме: стягнути з відповідача на користь позивача штрафні санкції за прострочення поставки товару за видатковими накладними № 946 від 02.12.2025 та № 6 від 08.01.2026 у загальній сумі 383, 20 грн, відмовивши в задоволенні решти позовних вимог.
У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

УСТАНОВИВ:

23.05.2025 між позивачем (покупець) та відповідачем (постачальник) укладено договір поставки № 23-02/130-25, за яким на умовах цього Договору та за результатами проведеної процедури закупівлі (згідно з протоколом щодо прийняття рішення Уповноваженою особою з проведення публічних закупівель АТ «Укртранснафта» у місті Києві від 08.05.2025 № 145УОВ/5) постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця у погоджені сторонами строки шини для транспортних засобів великої та малої тоннажності (код 34350000-5 за ДК 021:2015) (UA-2025-04-10-003679-a) (шини для транспортних засобів, камери та обідні стрічки (фліпери) (4 лоти: Лот 2. Шини для легкових автомобілів виробничих підрозділів АТ «Укртранснафта» у Львівській області; Лот 3. Шини для легкових автомобілів головного управління АТ «Укртранснафта» у м. Києві) (надалі за текстом – «товар»), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити такий товар (п. 1.1 Договору).
Загальна сума Договору відповідно до п. 3.2 Договору становить: без ПДВ – 2 404 070, 00 грн, ПДВ – 480 814, 00 грн. разом з ПДВ – 2 884 884, 00 грн.
Відповідно до Специфікацією, що є додатком № 1 до Договору, строк поставки товару протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з дати отримання постачальником письмової заяви від покупця.
04.06.2025 року позивач направив на електронну пошту відповідача (tov.avtoshini.prozoro@gmail.com) заявку про готовність до виконання договору на суму 1 184 077, 20 грн (далі – Заявка № 1), яку останній отримав у день відправки, а тому з урахуванням вказаної вище специфікації строк для поставки товару за Заявкою № 1 до 03.08.2025, а оскільки 03.08.2025 припадає на вихідний день неділю, останнім днем поставки є 04.08.2025 (понеділок).
17.07.2025 позивач направив на електронну пошту відповідача (tov.avtoshini.prozoro@gmail.com) заявку про готовність до виконання договору на суму 1 700 806,80 грн (далі – Заявка № 2), яку останній отримав у цей же день, а тому останнім днем поставки товару за Заявкою № 2 є 15.09.2025.
Відповідно до п. 5.5 Договору, приймання товару покупцем (в тому числі кожної частини/партії товару) підтверджується шляхом підписання уповноваженими представниками сторін електронного (-их) первинного (-их) документа (-ів) (видаткової (-их) накладної (-их)).
Згідно з п. 5.12 Договору датою поставки товару (в тому числі кожної частини/партії товару) та моментом отримання покупцем товару (в тому числі кожної частини/партії товару) від постачальника вважається дата підписання електронного (-их) первинного (-их) документа (-ів) (видаткової (-их) накладної (-их)) представником покупця.
За Заявкою № 1: 12.06.2025 покупцем підписано видаткову накладну № 203 від 05.06.2025 на суму 874 765, 20 грн, 12.06.2025 покупцем підписано видаткову накладну № 206 від 06.06.2025 на суму 273 192, 00 грн та 01.09.2025 покупцем підписано видаткову накладну № 479 від 01.09.2025 на суму 36 120, 00 грн.
За Заявкою № 2: .04.09.2025 покупцем підписано видаткову накладну № 494 від 04.09.2025 на суму 1 133 175, 60 грн, 31.10.2025 покупцем підписано видаткову накладну № 711 від 23.10.2025 на суму 518 904, 00 грн, 02.12.2025 покупцем підписано видаткову накладну № 945 від 02.12.2025 на суму 23 754, 00 грн, 02.12.2025 покупцем підписано видаткову накладну № 946 від 02.12.2025 на суму 11 577, 60 грн та 08.01.2026 покупцем підписано видаткову накладну № 6 від 08.01.2026 на суму 11 577, 60 грн.
З урахуванням викладеного позивач вказує, що відповідач всупереч вимогам Договору постачальник порушив строки поставки товару за Заявками №№ 1, 2, а п. 7.1. Договору передбачено, що при недотриманні постачальником строків поставки, постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1% від вартості непоставленого/несвоєчасно поставленого товару, за кожний день прострочення. Нарахування пені здійснюється протягом всього строку порушення зобов`язання. 
Якщо прострочення виконання зобов`язань перевищує 30 днів, постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7 % від вартості непоставленого/несвоєчасно поставленого товару.
Враховуючи прострочення відповідачем строків поставки товару за договором, позивач направив відповідачу претензію від 05.03.2026 № 01-03/11/1499-26 про сплату пені та штрафу за порушення строків поставки товару у загальному розмірі 68 240, 47 грн, яка задоволена не була, що і стало підставою для звернення до Господарського суду міста Києва з даним позовом.
Згідно із ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).
Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У відповідності до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
За приписами п. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Приписами ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Згідно з ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до п. 7.1. Договору, при недотриманні постачальником строків поставки, постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1% від вартості непоставленого/несвоєчасно поставленого товару, за кожний день прострочення. Нарахування пені здійснюється протягом всього строку порушення зобов`язання. 
Якщо прострочення виконання зобов`язань перевищує 30 днів, постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7 % від вартості непоставленого/несвоєчасно поставленого товару.
Позивачем заявлено до стягнення 28 506, 29 грн пені та 39 734, 18 грн штрафу за загальний період з 05.08.2025 по 07.01.2026.
Позивачем до матеріалів справи долучено детальний розрахунок штрафних санкцій із зазначенням по кожній видатковій накладній період виникнення заборгованості та його завершення з розрахунком штрафних санкцій.
Господарський суд міста Києва перевіривши розрахунок позивача зазначає, що позивач по видатковій накладні № 945 від 02.12.2025 робить розрахунок із суми 25 572, 00 грн в межах періоду з 16.09.2025 по 01.12.2025, однак за вказаною видатковою накладною відповідачем переданий позивачу товар на загальну суму 23 754, 00 грн, що свідчить про необґрунтованість розрахунку штрафних санкцій із суми 25 572, 00 грн, оскільки вірним розрахунок потрібно робити із суми поставленого товару за видатковою накладною у розмір 23 754, 00 грн у межах заявленого періоду позивачем.
Господарський суд міста Києва, враховуючи викладене та здійснивши власний розрахунок штрафних санкцій в межах періодів заявлених позивачем, дійшов висновку, що обґрунтованою сумою до стягнення з відповідача на користь позивача за порушення строків поставки за договором буде, пеня у розмірі 28 366, 31 грн та штраф у розмірі 39 606, 92 грн.
Викладені у відзиві на позов аргументи не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову в тій частині, в якій відповідач не визнає позовні вимоги, оскільки не спростовують доводів позивача та суперечать дійсним обставинам справи і положенням чинного законодавства.
У відзиві на позовну заяву відповідач просить зменшити розмір нарахованих позивачем штрафних санкцій на 90 %, стягнувши із відповідача штрафні санкції за прострочення поставки за видатковими накладними № 946 від 02.12.2025 та № 6 від 08.01.2026 в загальній сумі 383, 20 грн із яких пеня у розмір 221, 13 грн та штраф у розмірі 162, 07 грн.
В обґрунтування клопотання про зменшення на 90 % пені відповідач посилається на відсутність доведених збитків позивача, об`єктивний характер обставин, що спричинили прострочення, пов`язаних зі станом ринку та логістики в умовах воєнного стану, повне та якісне виконання всіх договірних зобов`язань, відсутність умислу або грубої необережності відповідача та невідповідність повного розміру санкцій компенсаційній природі неустойки.
Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Правовий аналіз зазначених приписів свідчить про те, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов та на розсуд суду.
Зі змісту зазначеної норми вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.
При цьому, зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу, пені є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафу.
Частиною 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
Відповідно до ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.
Позивач і відповідач є господарюючими суб`єктами і вони несуть відповідний ризик під час здійснення своєї господарської діяльності. Зменшення (за заявою сторони) заявленого штрафу, який нараховується за неналежне виконання стороною свої зобов`язань кореспондується із обов`язком сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно з статтею 74 ГПК України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту на підставі належних і допустимих доказів. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 910/9765/18.
Отже, дослідивши заявлене відповідачем клопотання про зменшення штрафу та пені за несвоєчасну доставку вантажу, перевіривши доводи, якими обґрунтовується така заява, зокрема розмір нарахованого штрафу та пені, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення суми штрафу і пені.
Відповідно до ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Статтею 73 ГПК України, встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування (ч. 1 ст. 76 ГПК України).
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За таких обставин, оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з покладенням судового збору в цій частині на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст. ст. 129, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.
2. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВТОШИНИ-ПРОЗОРО» (04071, місто Київ, вул. Оболонська, будинок 25, ідентифікаційний код 45504596) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРТРАНСНАФТА» (01010, місто Київ, вул. Острозьких Князів, будинок 32/2, ідентифікаційний код 31570412) пеню у розмір 28 366 (двадцять вісім тисяч триста шістдесят шість) грн 31 коп., штраф у розмірі 39 606 (тридцять дев`ять тисяч шістсот шість) грн 92 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2651 (дві тисячі шістсот п`ятдесят одна) грн 97 коп.
3. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.
4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Алєєва