Справа № 404/3603/25 
Номер провадження 2/404/1188/25 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2026 року Фортечний районний суд міста Кропивницького
в складі: головуючого судді – Мохонько В.В.,
за участі секретаря – Клочко А.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом Кропивницької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з орендної плати,-

ВСТАНОВИВ:
У квітні 2025 року Кропивницька міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просила стягнути на свою користь заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою комунальної власності, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 3510166900:22:173:0106, відповідно до договору оренди землі від 28 грудня 2018 року №20, у розмірі 728 214 грн 90 коп., а також судові витрати зі сплати судового збору.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 28 грудня 2018 року між Новенською селищною радою та Приватним акціонерним товариством «Кіровоградлітмаш» було укладено договір оренди земельної ділянки №20, відповідно до умов якого земельну ділянку площею 4,500 га було передано в строкове платне користування для розміщення та експлуатації об`єктів промисловості.
У подальшому, після добровільного приєднання Новенської селищної територіальної громади до Кропивницької міської територіальної громади, Кропивницька міська рада стала правонаступником усіх прав та обов`язків Новенської селищної ради, у тому числі за спірним договором оренди землі.
Позивач зазначає, що 04 серпня 2023 року на підставі договору дарування № 1770 право власності на розташований на зазначеній земельній ділянці комплекс будівель набув відповідач ОСОБА_1 .
Оскільки відповідно до вимог земельного законодавства та усталеної практики Верховного Суду разом із переходом права власності на об`єкт нерухомого майна до нового власника переходять також права та обов`язки орендаря земельної ділянки, позивач вважає, що саме з моменту набуття відповідачем права власності на нерухоме майно до нього перейшов обов`язок зі сплати орендної плати за договором оренди землі від 28 грудня 2018 року №20.
Посилаючись на те, що відповідач протягом періоду з 04 серпня 2023 року по 28 лютого 2025 року орендну плату не сплачував, позивач просив стягнути утворену заборгованість у судовому порядку.
11.09.2025 до суду подано клопотання представника позивача про зміну підстав позову, у якому наведений детальний розрахунок та загальна сума заборгованості, визначена позивачем, становить 612 487 грн 72 коп.
Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначити підготовче засідання, витребувано від Департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради реєстраційну справу на об`єкт нерухомого майна – земельну ділянку з кадастровим номером 3510166900:22:173:0106.
У зв`язку з набранням чинності 25.04.2025 Закону України від 26.02.2025 № 4273-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» найменування Кіровського районного суду міста Кіровограда змінено на Фортечний районний суд міста Кропивницького.
Ухвалою Фортечного районного суду міста Кропивницького від 18.03.2026 року у справі № 404/3603/25 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі № 404/3603/25 (номер провадження 2/404/1188/25) за позовом Кропивницької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з орендної плати відмовлено.
Ухвалою Фортечного районного суду міста Кропивницького від 18.03.2026 року у справі № 404/3603/25 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залишення позовної заяви Кропивницької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з орендної плати без руху відмовлено.
Ухвалою Фортечного районного суду міста Кропивницького від 18.03.2026 року у справі № 404/3603/25 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.
Відповідач до суду не з`явився, повідомлявся належним чином; подав відзив /а.с.57-63/.
Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити у його задоволенні повністю.
У поданому відзиві відповідач зазначив, що позивачем не доведено наявності підстав для стягнення саме заявленої суми заборгованості. На його думку, обов`язок зі сплати платежів не міг виникнути без відповідних дій контролюючих органів, а наданий позивачем розрахунок ґрунтується на недостовірних даних щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Крім того, відповідач вказував, що нормативна грошова оцінка земель міста Кропивницького, затверджена у 2018 році, не могла поширюватися на земельні ділянки смт Нового, яке увійшло до складу Кропивницької міської територіальної громади лише у 2020 році, а тому використання відповідної нормативної оцінки при визначенні розміру орендної плати є, на його переконання, неправомірним.
На підставі викладеного відповідач просив у задоволенні позову відмовити.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами.
Судом встановлено, що 12 липня 2018 року Міською радою міста Кропивницького прийнято рішення №1750 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кропивницького Кіровоградської області», яким затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Кропивницького. Вказане рішення було офіційно оприлюднене у встановленому законом порядку та набрало чинності з 01 січня 2019 року. 
Новенською селищною радою прийнято рішення від 28 січня 2020 року №1318 «Про добровільне приєднання до територіальної громади міста обласного значення» відповідно до якогоз 01 березня 2020 року Кропивницька міська рада стала правонаступником майна, прав та обов`язків Новенської селищної ради, що відповідає вимогам статті 8-3 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад». 
28 грудня 2018 року між Новенською селищною радою як орендодавцем та Приватним акціонерним товариством «Кіровоградлітмаш» як орендарем укладено договір оренди землі №20 від 28 грудня 2018 року.
Відповідно до умов зазначеного договору орендарю передано в строкове платне користування земельну ділянку комунальної власності кадастровий номер 3510166900:22:173:0106, площею 4,5000 га, яка розташована за адресою: Кіровоградська область, м. Кропивницький, смт Нове, вул. Мурманська, 25-к.
Договором визначено строк його дії — п`ятнадцять років, а також передбачено обов`язок орендаря своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату. Базовий розмір орендної плати визначено у сумі 19 657 грн. 05 коп. на місяць, при цьому умовами договору передбачено, що обчислення орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції, а сплата проводиться щомісячно протягом тридцяти календарних днів після закінчення відповідного звітного місяця. 
Судом також встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 04 серпня 2023 року на підставі договору дарування право власності на комплекс будівель, розташований на вищевказаній земельній ділянці, набув відповідач ОСОБА_1 .
Право власності відповідача на зазначений об`єкт нерухомості припинено 28 лютого 2025 року, а тому саме в період з 04 серпня 2023 року по 28 лютого 2025 року відповідач був власником нерухомого майна, розміщеного на спірній земельній ділянці. 
Згідно із частиною другою статті 120 Земельного кодексу України, статтею 377 Цивільного кодексу України та статтею 7 Закону України «Про оренду землі» до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна, переходить право користування земельною ділянкою, на якій такий об`єкт розташований, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що існували у попереднього землекористувача.
Аналогічна правова позиція неодноразово викладена Верховним Судом, зокрема у постановах від 07 листопада 2018 року у справі №910/20774/17, від 07 жовтня 2020 року у справі №912/1581/19, постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 лютого 2020 року у справі №922/510/19 та постанові Касаційного цивільного суду від 25 січня 2023 року у справі №149/1750/21.
Таким чином, з моменту набуття права власності на розташований на земельній ділянці комплекс будівель до відповідача в силу прямої вказівки закону перейшли права та обов`язки орендаря за договором оренди землі від 28 грудня 2018 року №20, у тому числі обов`язок щодо внесення орендної плати.
З матеріалів справи вбачається, що протягом зазначеного періоду відповідач орендну плату у встановлені договором строки не сплачував.
На підтвердження розміру заявленої до стягнення заборгованості позивачем надано витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 20 березня 2025 року № НВ-3500459162025, відповідно до якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 3510166900:22:173:0106становить 17 293 147 грн 17 коп.
Також позивачем подано детальний розрахунок заборгованості, який виконано виходячи з умов договору оренди, встановленої договором ставки орендної плати у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, із застосуванням індексів інфляції відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» та офіційних показників індексу споживчих цін, оприлюднених Державною службою статистики України. 
Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на відсутність підстав для застосування позивачем наведеної нормативної грошової оцінки земельної ділянки, вважав недоведеним розмір заявленої до стягнення заборгованості, а також зазначав про неправильне застосування позивачем норм матеріального права.
Разом із тим будь-якого альтернативного розрахунку заборгованості, доказів здійснення платежів або доказів, які б свідчили про неправильність наведеного позивачем розрахунку чи містили інший розмір орендної плати, відповідачем суду не подано.
Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права або інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно зі статтею 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі, а також відшкодування майнових втрат, завданих порушенням цивільного права.
За змістом статей 11, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 629 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договорів та інших юридичних фактів, передбачених законом. Зобов`язання підлягають належному виконанню відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше прямо не встановлено законом або договором.
Відповідно до статей 13, 21, 24 Закону України «Про оренду землі» орендар зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою, а орендодавець має право вимагати виконання такого обов`язку.
Статтею 96 Земельного кодексу України встановлено обов`язок землекористувачів своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.
Судом встановлено, що після набуття відповідачем права власності на нерухоме майно, розташоване на спірній земельній ділянці, до нього в силу вимог статті 120 Земельного кодексу України, статті 377 Цивільного кодексу України та статті 7 Закону України «Про оренду землі» перейшли права та обов`язки орендаря земельної ділянки за чинним договором оренди землі.
Такий висновок повністю узгоджується із сталою практикою Верховного Суду, відповідно до якої зміна власника об`єкта нерухомості не припиняє дії договору оренди землі, а новий власник автоматично стає стороною такого договору в частині прав та обов`язків орендаря.
Отже, твердження відповідача про відсутність у нього обов`язку зі сплати орендної плати суд вважає безпідставними.
Щодо доводів відповідача про відсутність податкового повідомлення-рішення, суд зазначає таке.
 
Суд не приймає посилання відповідача на те, що у нього не виник обов`язок зі сплати платежів через ненаправлення контролюючим органом податкового повідомлення-рішення.
Предметом розгляду у даній справі є виконання відповідачем цивільно-правового обов`язку, що виник із договору оренди земельної ділянки та вимог земельного законодавства, а не правильність визначення контролюючим органом податкових зобов`язань.
Обов`язок відповідача сплачувати орендну плату виник не внаслідок прийняття податковим органом будь-якого рішення, а безпосередньо з договору оренди землі та закону.
Тому відсутність податкового повідомлення-рішення сама по собі не звільняє орендаря від виконання передбаченого договором обов`язку щодо внесення орендної плати.
Щодо доводів про недостовірність нормативної грошової оцінки
 
Відповідач також посилається на те, що нормативна грошова оцінка земель міста Кропивницького не могла поширюватися на земельні ділянки смт Нового.
Суд не погоджується із зазначеними доводами.
Матеріалами справи підтверджується, що позивачем надано витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку саме спірної земельної ділянки, сформований Державним земельним кадастром.
Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 09 листопада 2021 року у справі №905/1680/20, витяг із технічної документації є належним доказом нормативної грошової оцінки конкретної земельної ділянки.
Такий витяг містить актуальні відомості Державного земельного кадастру станом на дату його формування та є офіційним документом, виданим уповноваженим органом.
Будь-яких доказів скасування зазначеної технічної документації, визнання її незаконною чи недійсною, внесення до неї змін або встановлення іншої нормативної грошової оцінки відповідачем суду не надано.
Самі лише припущення щодо можливого неправильного визначення нормативної грошової оцінки не можуть бути покладені в основу судового рішення.
Оцінивши всі докази у їх сукупності відповідно до статті 89 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами підтверджено наявності чинного договору оренди земельної ділянки, правонаступництво Кропивницької міської ради, перехід до відповідача прав та обов`язків орендаря після набуття права власності на нерухоме майно;, невиконання відповідачем обов`язку щодо внесення орендної плати, розмір заявленої до стягнення заборгованості. 
Натомість відповідачем не надано належних та допустимих доказів сплати орендної плати, не подано контррозрахунку заборгованості, не доведено неправильності застосованої нормативної грошової оцінки земельної ділянки та не спростовано інших обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог.
За таких обставин суд приходить до висновку, що наведені відповідачем заперечення є необґрунтованими та не спростовують доведеності позовних вимог.
Щодо визначення розміру заборгованості з орендної плати
 
Одним із заперечень відповідача є незгода із визначеним позивачем розміром заборгованості та правильністю здійсненого розрахунку.
Перевіряючи зазначені доводи, суд виходить із такого.
Відповідно до пункту 8 договору оренди землі від 28 грудня 2018 року №20 орендна плата визначена у відсотковому співвідношенні до нормативної грошової оцінки земельної ділянки та підлягає внесенню щомісячно.
Разом із тим умовами договору передбачено, що при визначенні розміру орендної плати враховується індексація відповідно до вимог законодавства.
Частиною третьою статті 21 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не встановлено договором.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 лютого 2025 року у справі №925/457/23 звернула увагу, що за загальним правилом індексується саме орендна плата, якщо договором сторін не передбачено інший порядок, а визначення розміру платежу здійснюється шляхом застосування індексів інфляції до базового розміру орендної плати.
Матеріалами справи підтверджується, що позивачем при визначенні розміру заборгованості використано нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки, ставку орендної плати, встановлену договором оренди землі, офіційні індекси інфляції, оприлюднені Державною службою статистики України, період фактичного користування земельною ділянкою відповідачем як власником нерухомого майна. 
Таким чином, розрахунок здійснено відповідно до умов договору, положень статті 21 Закону України «Про оренду землі», статті 289 Податкового кодексу України та правових висновків Великої Палати Верховного Суду.
Із поданого позивачем розрахунку вбачається, що розмір орендної плати визначався окремо за кожний календарний місяць спірного періоду з урахуванням відповідного індексу інфляції.
При цьому за серпень 2023 року орендна плата була визначена пропорційно кількості днів фактичного користування земельною ділянкою, оскільки право власності на нерухоме майно перейшло до відповідача 04 серпня 2023 року.
Подальші нарахування здійснювалися за повні календарні місяці користування земельною ділянкою.
08.09.2025 року до суду подано клопотання позивача про зміну підстав позову.
У вказаному клопотанні загальна сума заборгованості, визначена позивачем, становить 612 487 грн 72 коп.
Судом перевірено порядок здійснення наведеного розрахунку.
Арифметичні дії, послідовність застосування індексів інфляції, визначення базового розміру орендної плати та обчислення платежу за кожний місяць відповідають умовам договору оренди землі та вимогам чинного законодавства.
Наведений позивачем розрахунок є логічним, послідовним, ґрунтується на офіційних показниках індексу інфляції та нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а тому суд визнає його належним та допустимим доказом розміру заявленої до стягнення заборгованості.
При цьому відповідач, заперечуючи проти заявленої до стягнення суми, не подав власного розрахунку, який би спростовував наведені позивачем обчислення, не зазначив, у якій саме частині розрахунок є неправильним, не навів іншого розміру орендної плати та не надав жодних доказів здійснення часткової або повної оплати спірної заборгованості.
Відповідно до статей 12 та 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Оскільки відповідач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень, а поданий позивачем розрахунок узгоджується з умовами договору, вимогами законодавства та дослідженими судом доказами, суд приходить до висновку про його правильність та бере його за основу при визначенні розміру заборгованості.
Перевіривши поданий позивачем розрахунок заборгованості, суд дійшов висновку, що він виконаний відповідно до умов договору оренди землі, із застосуванням передбаченої договором ставки орендної плати, нормативної грошової оцінки земельної ділянки та офіційних показників індексу інфляції.
Під час перевірки розрахунку судом не встановлено арифметичних помилок чи неправильного застосування норм матеріального права.
Таким чином, суд приходить до висновку, що заборгованість відповідача з орендної плати за період з 04 серпня 2023 року по 28 лютого 2025 року становить 612 487 грн 72 коп., а тому позовні вимоги Кропивницької міської ради є законними, обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у розмірі 9 187, 32 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі наведеного, керуючись ст. 2, 4, 5, 10, 19, 76, 77, 79, 80, 81, 82, 89, 141, 187, 263-265, 273, 353-355 ЦПК України, суд
 
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Кропивницької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з орендної плати – задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Кропивницької міської ради заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Мурманська, 25-к,в м. Кропивницькому, смт. Нове з кадастровим номером: 3510166900:22:173:0106 згідно договору оренди землі 28 грудня 2018 року № 20 в розмірі 612 487,72 грн. 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Кропивницької міської ради заборгованість судовий збір у розмірі 9 187,32 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відомості про учасників справи:
позивач: Кропивницька міська рада, місцезнаходження: вул. Велика Перспективна, 41, м. Кропивницький код ЄДРПОУ 26241020;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 02.07.2026 року

Суддя 
Фортечного районного суду
міста Кропивницького Віталіна МОХОНЬКО