14.07.2026
Справа № 497/2158/25
Провадження № 2/497/323/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.07.2026 року Болградський районний суд Одеської області в складі: 
головуючого судді – Раца В.А.,
секретаря – Божевої І.Д., 
без участі сторін,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у відкритому судовому засіданні, в місті Болграді, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
28.08.2025 року представник позивача - директор товариства Поляков О. звернувся до суду із зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути на користь позивача з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №546423520 від 08.05.2021 року в розмірі 55 268,86 грн. та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.
В обґрунтування позову зазначив, що 08.05.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір №546423520 в формі електронного документа з використанням електронного підпису, а саме одноразового ідентифікатора МNV327RF. Отже, саме відповідач ініціював укладення Кредитного договору, оформивши заявку на сайті Первісного кредитора, підписавши Кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт Первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету Кредитний договір між відповідачем та Первісним кредитором не був би укладений. У кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов Кредитного договору, в тому числі щодо розміру кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки. Згідно умов кредитного договору, Первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 28 000,00 грн. 08.05.2021 року на банківську карту № НОМЕР_1 , яку відповідач вказав у заявці при укладенні Кредитного договору. Таким чином Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі. Так, 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» уклали договір факторингу №28/1118-01, за яким, у подальшому укладалися додаткові угоди до цього договору, у тому числі щодо продовження терміну його дії. У відповідності до умов яких ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає (відступає) ТОВ «Таліон плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон плюс» приймає належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру прав вимоги № 154 від 05.10.2021 року, за яким від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №546423520 у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, відповідно до розділу 2 договору факторингу визначено, що ТОВ «Таліон плюс» зобов`язується відступити фактору права вимоги зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зобов`язується» їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон плюс» за плату та на умовах визначених цим договором. Право вимоги за договором кредиту №546423520 від 08.05.2021 року перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відповідно до реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 року. В подальшому 08.07.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено договір факторингу №08/07/25-Е у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЕЙС» приймає належні ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №б/н до договору факторингу №08/07/25-Е від 08.07.2025 року ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 55 268,86 грн., яку відповідачем до цього часу не погашено, тому представник позивача звертається до суду з цими позовними вимогами.
Ухвалою судді від 22.09.2025 року відкрито провадження по справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі.
Ухвалою суду від 11.12.2025 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, що містять банківську таємницю. Витребувана судом інформація надійшла до суду 03.02.2026 року.
27.04.2026 року від представника позивача – Сахарової О.І., яка здійснює свої повноваження на підставі довіреності №56 від 06 березня 2026 року строком дії до 31 грудня 2026 року, надійшла заява про уточнення анкетних даних відповідача, а саме правильне прізвище, ім`я, по-батькові слід вважати: ОСОБА_1 .
Сторони у судове засідання не з`явилися.
Представник позивача Поляков О. в позовній заяві просить в разі розгляду справи з викликом сторін, призначений розгляд здійснювати за відсутністю представника позивача, і у випадку неявки відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України за веб-адресою: http://bg.od.court.gov.ua/sud1507/ та надіслання судової повістки за місцем реєстрації, причину неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подав, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 08.05.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» в особі директора Андронікової О.О. та ОСОБА_1 укладено договір №546423520 та підписано Паспорт споживчого кредиту продукту «Комфорт», відповідно до умов яких кредитодавець надає позичальникові кредит на суму 28 000,00 грн., строком на 126 днів, зі сплатою дисконтної процентної ставки у розмірі 0,65 відсотків в день від суми кредиту за час користування ним, та базової процентної ставки у розмірі 1,30 відсотків в день від суми кредиту за час користування ним, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та у строки визначені договором (а.с. 21-24).
Згідно графіку платежів з розрахунку застосування дисконтної процентної ставки протягом всього строку дії договору загальна вартість кредиту складає 42 204,40 грн. та включає в себе витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом в розмірі 14 204 грн. 40 коп. та суму (тіло кредиту) в розмірі 28 000,00 грн., датою повернення кредиту зазначено 11.09.2021 (а.с.24).
Згідно з п. 2.2.2.1 договору позичальник зобов`язався здійснювати повернення суми кредиту та нарахованих процентів один раз на два тижні, згідно графіку платежів, на банківський рахунок кредитодавця, що вказаний в реквізитах договору.
Згідно із пунктом 1.3. строк дії договору обчислюється з моменту укладання сторонами та до закінчення строку на який надано кредит, але в будь-якому разі договір діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.
Також згідно п.3.3 договору за порушення позичальником строків повернення кредиту кредитодавець має право стягнути з позичальника штраф у розмірі 28% від суми простроченого платежу, за кожен факт такого прострочення.
Між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено ряд додаткових угод, а саме 05.06.2021, 18.06.2021, 01.07.2021 та 14.07.2021, відповідно до яких загальний строк на який був наданий кредит за договором, та строк оплати наступного чергового платежу неодноразово продовжувався на тринадцять днів щоразу (а.с.24 на звороті – 26). 
Відповідачем були здійснені дії, які чітко свідчать про його свідомий вибір щодо укладення договору. Без відповідних дій з боку відповідача укладення договору було б неможливе.
Відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор MNV327RF, для підписання договору №546423520 від 08.05.2021, який був надісланий на номер моб.телефону НОМЕР_2 та відповідачем підписано договір ел.підписом позичальника шляхом використання цього ідентифікатора, що підтверджується довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с.38 на звороті - 39 ).
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Також, відповідно до ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Таким чином, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».
Нормою ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Також, приписами ст. 12 цього Закону передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з п.12 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину.
08.05.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ініціювало переказ коштів згідно договору №546423520 від 08.05.2021 на платіжну картку 4173-52ХХ-ХХХХ-4368, що в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с.43) .
Переказ коштів також підтверджується відповіддю АТ «ВСТ Банк» за вих.№356-БТ від 26.01.2026 року, наданої на запит суду, відповідно до якої на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_4 та з руху коштів (виписки) по цій банківській картці (рахунку) за період з 08.05.2021 по 13.05.2021 вбачається, що 08.05.2021 року на картковий рахунок відповідача надійшли грошові кошти в розмірі 28 000,00 грн., якими відповідач активно користувався.
Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається.
За змістом ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України).
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Усупереч умов Договору №546423520 від 08.05.2021 року відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, що створило станом на 05.10.2021 року (дата першого відступлення права вимоги) заборгованість у розмірі 51 571,32 грн., яка складається з наступного:
- 25 856,61 грн. заборгованість по кредиту;
- 25 714,71 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Сторонами було дотримано усіх вимог законодавства, кредитор перерахував обумовлену сторонами суму кредиту, позичальник отримала суму кредиту на свій картковий рахунок, тому договір вважається укладеним та підлягає виконанню обома сторонами.
Щодо стягнення за договором факторингу.
28.11.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» в особі директора Андронікової О.О. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» в особі директора Патіюка В.В. укладено Договір факторингу №28/1118-01. У подальшому до договору факторингу укладалися додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу. У відповідності до умов яких, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає (відступає) ТОВ «Таліон плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон плюс» приймає належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с.47-58).
Згідно з п.4.1 Договору факторингу, право вимоги переходить від клієнта до Фактора в день підписання ними Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі за відповідним реєстром прав вимоги.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимог №154 від 05.10.2021 року, до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача в розмірі 51 571,32 грн. (а.с.58 на звороті - 59).
Надалі, 05.08.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» в особі директора Патіюка В.В. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» в особі директора Тимошенка О.О. укладено Договір факторингу №05/0820-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а «ФК «Онлайн Фінанс» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с.61 – 66).
Згідно з п.4.1 Договору факторингу, право вимоги переходить від клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимог №9 від 30.05.2023 року, до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 55 268,86 грн., яка складається з 25 856,61 грн. тіла кредиту та 29 412,25 грн. заборгованості по процентах, тобто сума заборгованості збільшилась (а.с. 66 на звороті – 67).
Оплата за договором факторингу підтверджена платіжною інструкцією від 30 травня 2023 року №4097 (а.с. 68 на звороті).
В подальшому 08.07.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» в особі в.о.директора Міщенко А.І. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» в особі директора Полякова О.В. укладено Договір факторингу №08/07/25-Е, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги, а «ФК «ЕЙС» приймає належні ТОВ «Онлайн Фінанс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с.69 – 73).
Згідно з п.1.2. Договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.
Відповідно до витягу з Додатку №1 до Договору факторингу №08/07/25-Е від 08.07.2025 року, до позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 55 268,86 грн., тобто з останнього відступлення права сума заборгованості не збільшилась (а.с. 74 -75).
08.07.2025 року ТОВ «ФК «Фінансова компанія» та ТОВ «ФК «ЕЙС» підписали акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №08/07/25-Е від 08.07.2025 року (а.с.75 на звороті).
Згідно з ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Вимогами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже, до ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором №546423520 від 08.05.2021 року у розмірі 55 268,86 грн., тому суд вважає, що заявлена вимога підлягає задоволенню в повному обсязі.
Щодо стягнення витрат.
Так, пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
На підставі ч. ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Таким чином, суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Як перевірено судом, згідно наданих стороною позивача договору про надання правової допомоги №09/07/25-01 від 09.07.2025 року (а.с.80 на звороті – 81); протоколу погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги №09/07/25-01 від 09.07.2025 року (а.с. 82), додаткової Угоди №25770505094 до Договору про надання правничої допомоги №09/07/25-01 від 09.07.2025 року (а.с. 82 на звороті); акту прийому-передачі наданих послуг, який акт є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги №09/07/25-01 від 09.07.2025 року (а.с. 83), витрати на правничу допомогу склали 7 000 грн.
Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в сумі 7 000,00 грн.
Відповідно до ч.1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263, 264, 280 ЦПК України, ст.ст. 526,530,1054-1057, 1077-1078 ЦК України, суд, – 
УХВАЛИВ: 
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості  - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», код ЄДРПОУ 42986956, юридична адреса: 02090, м. Київ, вул. Алматинська, буд.8 офіс 310а, заборгованість за Кредитним договором №546423520 від 08.05.2021 року в розмірі 55 268 (п`ятдесят п`ять тисяч двісті шістдесят вісім) гривень 86 копійок та суму судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн., а всього 64 691 (шістдесят чотири тисячі шістсот дев`яносто одна) гривня 26 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.  
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. 

Суддя           В.А. Раца