Справа № 466/3530/26
Провадження № 2/466/2850/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2026 року Шевченківський районний суд м. Львова 
у складі: головуючого судді Зими І.Є.
секретаря судового засідання Васинчик М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
22 квітня 2026 року, ТОВ «Фінпром Маркет» звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №45525881 від 03.10.2025 р., в розмірі 13 199,20 грн., судовий збір та витрати на правову допомогу в розмірі 4 500 грн.
В обґрунтування вимог зазначає, що 03.10.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено Договір про надання коштів у кредит №45525881, відповідно до умов якого останньому надано кредит у розмірі 4 000 грн, строком на 30 днів, з 03.10.2025 року по 01.11.2025 року, з фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,466 % на день, яка нараховується на залишок заборгованості за тілом кредиту, та комісією за надання кредиту у розмірі 16 % від суми кредиту, що становить 640 грн.
У разі порушення позичальником строків повернення кредиту договором передбачено нарахування пені у розмірі 4 відсотка на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування. 
Позивач зазначає, що договір був укладений в електронній формі та підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора 60601 після проходження ідентифікації через систему BankID НБУ. 
На виконання умов договору кредитодавцем перераховано відповідачу кредитні кошти у розмірі 4 000 грн на банківську картку № НОМЕР_1 .
У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредитних коштів та сплати платежів за договором утворилася заборгованість.
Право вимоги за вказаним договором перейшло до ТОВ «Фінпром Маркет» на підставі договору факторингу №25/02/26 від 25.02.2026 року.
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача за договором кредиту становить 13 199,20 грн, з яких: 4 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 559,20 грн - заборгованість за процентами, 640 грн - заборгованість за комісією та 8 000 грн - пеня/неустойка. 
Ухвалою суду від 07 липня 2026 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, відзиву на позовну заяву не подав.
Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 03.10.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів у кредит №45525881, відповідно до умов якого кредитодавець надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 4 000 грн строком на 30 календарних днів із фіксованою процентною ставкою 0,466 відсотка на день та комісією за надання кредиту у розмірі 16 відсотків від суми кредиту.
З наданих позивачем доказів вбачається, що договір кредиту укладено в електронній формі та підписано відповідачем шляхом використання одноразового ідентифікатора 60601, який був направлений на електронну адресу, зазначену ним під час реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця. Ідентифікацію відповідача проведено через систему BankID Національного банку України.
Відповідно до статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Згідно із частинами першою та другою статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти та її прийняття (акцепту).
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Таким чином, укладений між сторонами договір кредиту відповідає вимогам чинного законодавства щодо форми правочину та є належною підставою виникнення взаємних прав та обов`язків сторін.
Судом також встановлено, що первісний кредитор належним чином виконав свої договірні зобов`язання та надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 4 000 грн шляхом їх перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 . Факт здійснення такої платіжної операції підтверджується наданими позивачем платіжною інструкцією та довідкою ТОВ «Європейська платіжна система». 
Крім того, на виконання вимог суду АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» надано інформацію та виписку по картковому рахунку відповідача.
З відповіді АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , банком емітовано фізичну платіжну картку № НОМЕР_3 .
Згідно з наданою банком випискою по вказаній картці 03.10.2025 року о 15 год. 41 хв. 06 сек. на картковий рахунок відповідача зараховано грошові кошти у розмірі 4 000 грн, операція «Від: FUIB MoneyTransfer».
Вказані відомості узгоджуються з наданими позивачем платіжними документами та підтверджують не лише здійснення кредитодавцем операції з перерахування коштів, а й їх фактичне зарахування на платіжну картку, яка належить відповідачу. Відтак суд вважає доведеним факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів у розмірі 4 000 грн за договором кредиту №45525881 від 03.10.2025 року. 
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
За змістом частини першої статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно із частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.
Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти у встановлений договором строк не повернув, у зв`язку із чим утворилась заборгованість.
Також судом встановлено, що право вимоги за кредитним договором №45525881 від 03.10.2025 року перейшло до ТОВ «Фінпром Маркет» на підставі договору факторингу №25/02/26 від 25.02.2026 року.
Відповідно до Реєстру прав вимог №2 від 25.02.2026 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінпром Маркет» право вимоги до ОСОБА_1 за договором кредиту №45525881. 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.
Згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Таким чином, позивач є належним кредитором у спірному зобов`язанні та має право на звернення до суду з даним позовом.
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача за договором кредиту становить 13 199,20 грн, з яких: 4 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 559,20 грн - заборгованість за процентами, 640 грн - заборгованість за комісією та 8 000 грн - пеня/неустойка. 
Будь-яких доказів погашення заборгованості, контррозрахунку чи заперечень щодо розміру заявленої до стягнення заборгованості відповідачем суду не надано.
Разом з тим, вирішуючи вимоги позивача в частині стягнення пені у розмірі 8 000 грн, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до умов договору кредиту, у разі порушення позичальником строків повернення кредиту нараховується пеня у розмірі 4 відсотка на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування. Таким чином, заявлені позивачем 8 000 грн за своєю правовою природою є неустойкою (пенею), застосованою у зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання.
Відповідно до пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Цим же пунктом передбачено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Як встановлено судом, договір кредиту №45525881 укладений 03.10.2025 року, а строк кредитування встановлено до 01.11.2025 року. Отже, як укладення договору, так і виникнення прострочення виконання зобов`язань та нарахування заявленої до стягнення пені мали місце після 24 лютого 2022 року.
При цьому заявлена позивачем до стягнення пеня у розмірі 8 000 грн нарахована саме у зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язку повернути кредит у встановлений договором строк, тобто за прострочення виконання грошового зобов`язання.
За таких обставин, враховуючи імперативні приписи пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, відповідач звільнений від обов`язку сплати такої пені, а тому позовні вимоги в частині стягнення 8 000 грн пені задоволенню не підлягають.
Відтак, із заявлених позивачем 13 199,20 грн заборгованості стягненню з відповідача підлягає 5 199,20 грн, з яких 4 000 грн - заборгованість за основною сумою кредиту, 559,20 грн - заборгованість за процентами та 640 грн - комісія за надання кредиту.
Оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Фінпром Маркет» та стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 5 199,20 грн, а у задоволенні вимог про стягнення 8 000 грн пені слід відмовити.
Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати.
Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати, окрім договору про надання правничої допомоги, докази щодо обсягу наданих адвокатом послуг та їх вартості.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та значенням справи для сторони.
З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем подано Договір про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025 року, витяг з Акту №10ФП від 09.03.2026 року приймання-передачі наданої правничої допомоги, витяг з Акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, платіжну інструкцію на підтвердження оплати наданої правничої допомоги, ордер серії АХ №1287257 від 03.09.2025 року та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2099 від 03.04.2018 року. 
Представник позивача просить стягнути витрати за надання професійної правничої допомоги на загальну суму 4 500 грн.
З матеріалів справи вбачається, що вартість правничої допомоги складається із 500 грн за вивчення наявних у клієнта документів, їх аналіз, визначення правової позиції, аналіз судової практики та збір документів і доказів, а також 4 000 грн за підготовку та складання позовної заяви. 
Під час вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду у справі №755/9215/15-ц у постанові від 19.02.2020 року, відповідно до яких при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат, встановлення їх дійсності та необхідності, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Важливими є також висновки Верховного Суду у справах №905/1795/18 та №922/2685/19, відповідно до яких суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що визначений розмір витрат є завищеним з огляду на складність справи, витрачений адвокатом час та обсяг виконаних робіт.
Відтак, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі є завищеними, враховуючи категорію справи, її малозначність, ціну позову, характер спірних правовідносин та обсяг виконаної адвокатом роботи.
За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн, що буде співмірним із складністю вказаної цивільної справи, обсягом наданих послуг та відповідатиме критеріям розумності і пропорційності.
Керуючись ст.ст. 512, 514, 525, 526, 530, 610, 612, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 10-13, 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
у х в а л и в:
позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість за Договором про надання коштів у кредит №45525881 від 03.10.2025 року у розмірі 5 199,20 грн (п`ять тисяч сто дев`яносто дев`ять гривень двадцять копійок), з яких: 4 000,00 грн - заборгованість за основною сумою кредиту; 559,20 грн - заборгованість за процентами; 640,00 грн - заборгованість за комісією.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» 2 662.40 грн ( дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні сорок копійок) судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» понесені витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн. (три тисячі гривень) .В решті вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку ст. 284-285 ЦПК України.
Апеляційна скарга на заочне рішення подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення безпосередньо до Львівського апеляційного суду
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінопром Маркет», ЄДРПОУ:43311346, місцезнаходження: Київська область, м. Ірпінь, вул. Садова, 31/33.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Суддя | | І.  Є.  Зима