ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
пр. Волі, 54а, м. Луцьк, 43010, тел./факс 72-41-10
E-mail: inbox@vl.arbitr.gov.ua Код ЄДРПОУ 03499885

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
 20 липня 2026 року 	Справа № 903/467/26	
Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справу №903/467/26
за позовом заступника керівника Володимирської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції України у Волинській області, м. Луцьк
до Нововолинської міської ради, м. Нововолинськ
про стягнення 28334,25 грн збитків,
в с т а н о в и в:
14.05.2026 документ сформовано в системі “Електронний суд”, 15.05.2026 зареєстровано у Господарському суді Волинської області позовну заяву заступника керівника Володимирської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції України у Волинській області, в якій заступник керівника Володимирської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції України у Волинській області просить:
- стягнути з Нововолинської міської ради збитки, заподіяні порушенням природоохоронного законодавства в сумі 28334,25 грн;
- стягнути з Нововолинської міської ради сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн. 
Ухвалою суду від 20.05.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Ухвалу суду від 20.05.2026 надіслано сторонам до їх електронних кабінетів.
27.05.2026 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач посилається на безпідставність нарахованих збитків, оскільки із протоколу №88-25 вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів від 29.10.2025 вбачається, що показники нітратів та хлоридів не перевищують гранично допустимих концентрацій небезпечних речовин, визначених у нормативах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15.12.2021 №1325, отже прокурором не доведено факту, що засмічення земельної ділянки призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища, що може бути підставою для відшкодування збитків, внаслідок засмічення та забруднення земель.
27.05.2026 від прокурора надійшла відповідь на відзив, у якій прокурор посилається на те, що Державною екологічною інспекцією України у Волинській області відповідно до Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища”, Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” у період з 01.09.2025 по 14.10.2025 проведено планову перевірку дотримання вимог правоохоронного законодавства в частині здійснення делегованих повноважень органів виконавчої влади Нововолинської міської ради.
За результатом проведення зазначеного планового заходу контролю складено акт від 14.10.2025 № 54. Згідно з актом перевірки її проведено у присутності міського голови Нововолинської міської ради, заступника міського голови, начальника відділу з питань земельних відносин Нововолинської міської ради.
Прокурор зазначає, що акт відбору проб ґрунтів від 10.09.2025 та протокол вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів № 88-25 від 29.10.2025 є належними та допустимими доказами. Нарахування заподіяної довкіллю шкоди здійснювалося відповідно до Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 27.10.1997 № 171.
Прокурор вважає, що посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 15.12.2024 № 1325 суперечить нормативним документам, на основі яких розраховується заподіяна шкода і відповідно Методикою передбачено, що розрахунок проводиться не лише на основі величин гранично допустимих концентрацій (ГДК), а й величин орієнтовно допустимих концентрацій, визначених додатком Методики.
27.05.2026 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких відповідач посилається на те, що у відповіді на відзив прокурор фактично ототожнює сам факт наявності відходів на земельній ділянці із фактом засмічення земель у розумінні Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Мінприроди України від 27.10.1997 №171 (надалі – Методика). Відповідно до пункту 3.2 Методики землі вважаються засміченими лише за сукупності таких умов: на відкритому ґрунті наявні сторонні предмети, матеріали, сміття без відповідних дозволів; таке розміщення призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища. Отже, обов`язковою ознакою засмічення земель є не лише факт наявності відходів, а й доведеність того, що такі відходи спричинили або об`єктивно могли спричинити забруднення навколишнього природного середовища.
Відповідач зазначає, що посилання позивача на те, що Методика допускає використання орієнтовно допустимих концентрацій (ОДК), не спростовує наведених доводів, оскільки Методика визначає виключно порядок обчислення розміру шкоди за умови належного доведення самого факту забруднення або засмічення земель.
02.06.2026 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якому Державна екологічна інспекція України у Волинській області зазначає, що у випадку Нововолинської міської ради нормативний вміст амонію (обмінного) у перерахунку на азот амонійний при фоновому значенні 2.79, в місці несанкціонованого сміттєзвалища склав 7.59, тобто перевищив у три рази від фонового значення. На підставі такого перевищення відповідно до Методики працівниками Державної екологічної інспекції у Волинській області було здійснено нарахування збитків та надіслано претензію від 16.02.2026 №2-2/392 та вимогу від 13.11.2025 №000047.
Відповідно до пункту 4.8.2 за відсутності гранично допустимої (орієнтовно допустимої) концентрації речовини у ґрунті рівень забруднення ґрунту встановлюють за величиною відношення вмісту (масової частки) забруднюючої речовини у ґрунті Сзр до контрольного вмісту цієї речовини у ґрунті Ск. Тому відсутність гранично допустимої концентрації амонію (обмінного) у перерахунку на азот амонійний в постанові Кабінету Міністрів України від 15.12.2021 №1325,як стверджує позивач, абсолютно не спростовує законності нарахування збитків та не звільняє Нововолинську міську раду від відшкодування шкоди.
27.05.2026 від прокурора надійшло клопотання про приєднання доказу, у якому прокурор просить відхилити заперечення відповідача, позов задовольнити, приєднати до матеріалів справи як докази наступні документи:
- копію листа Головного управління Держгеокадастру у Волинській області № 4711/2-25 від 19.12.2025;
- копію листа Головного управління Держгеокадастру у Волинській області №8-3-0.10-336/2-25 від 06.02.2025.
02.06.2026 від відповідача надійшли заперечення на клопотання прокурора про приєднання доказів, в якому відповідач заперечує проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що прокурором пропущено строк для подання доказів відповідно до ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.
Клопотання прокурора про приєднання доказів: копії листа Головного управління Держгеокадастру у Волинській області № 4711/2-25 від 19.12.2025; копії листа Головного управління Держгеокадастру у Волинській області №8-3-0.10-336/2-25 від 06.02.2025 підлягає до задоволення.
Про існування та зміст зазначених доказів прокурором було зазначено ще у позовній заяві, в якій наведено обставини, на підтвердження яких вони подаються. Отже, подання клопотання прокурора не свідчить про зміну підстав чи предмета позову, про наведення нових обставин, а лише спрямоване на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві.
За таких обставин доводи відповідача про недопустимість прийняття зазначених доказів виключно з підстав пропуску строку їх подання суд відхиляє як необґрунтовані, оскільки прийняття цих доказів не призводить до порушення принципів змагальності та рівності сторін, а їх прийняття та дослідження спрямоване на всебічне, повне й об`єктивне з`ясування фактичних обставин справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.
Як передбачено ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що Державною екологічною інспекцією у Волинській області було проведено планову перевірку додержання Нововолинською міською радою вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Державною екологічною інспекцією у Волинській області вивчалося питання дотримання Нововолинською міською радою вимог законодавства в частині управління відходами на території населених пунктів Нововолинської територіальної громади. 
За результатами проведення перевірки контролюючим органом складено акт № 54 від 14.10.2025, зі змісту якого вбачається, що при обстеженні території Нововолинської територіальної громади виявлені стихійні сміттєзвалища без дозвільних документів, також спеціалістами інспекції відбиралися проби ґрунту для встановлення рівня забруднення.
В ході проведення обстежень встановлено, що поблизу населеного пункту села Гряди виявлено земельну ділянку, яка зазнала засмічення твердими побутовими відходами на площі 360 кв.м, а об`єм відходів становить 150 куб.м На місці засмічення відібрано проби ґрунту для проведення лабораторних досліджень на предмет наявності забруднення.
За результатами проведених аналізів відповідно до протоколу вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів № 88-25 від 29.10.2025 на пробній земельній ділянці площею 300 кв.м встановлено перевищення контрольного (фонового) вмісту амонію (обмінного), у перерахунку на азот амонійний в 1,5 рази. Враховуючи наведене Державною екологічною інспекцією України у Волинській області на підставі протоколу про адміністративне правопорушення №000895 та постанови про накладення адміністративного стягнення № 000895 притягнуто ОСОБА_1 , який займає посаду начальника Управління муніципальної варти Нововолинської міської ради до адміністративної відповідальності за ст. 82-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Виявлені факти забруднення та засмічення земельних ресурсів свідчать про порушення вимог статті 55 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища”, статті 96 Земельного кодексу України та ст. 26 Закону України “Про управління відходами”. 
В подальшому Державною екологічною інспекцією у Волинській області у відповідності до Методики визначення розміру шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства”, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України № 171 від 27.10.1997 (зі змінами), зареєстрованої в Міністерстві юстиції 05.05.1998 № 285/2725, здійснено розрахунок розміру шкоди, зумовленої засміченням земельних ділянок.
Відповідно до п.5.4 Методики № 171 шкода внаслідок засмічення земель визначається за формулою: Ршз = А х Б х Гоз х Пдз х Кзз х Кег, де Ршз – розмір шкоди від засмічення земель, грн; А - питомі витрати на ліквідацію наслідків засмічення земельної ділянки, значення якого дорівнює 0,5; Б – коефіцієнт перерахунку, що при засміченні земельної ділянки відходами дорівнює 15, Гоз - нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що зазнала засмічення, грн/кв.м; Пдз - площа засміченої земельної ділянки кв.м; Кзз - коефіцієнт засмічення земельної ділянки, що характеризує ступінь засмічення її відходами; Кег - коефіцієнт екологогосподарського значення земель.
Згідно з відомостями, наданими листом головного управління Держгеокадастру у Волинській області № 4711/2-25 від 19.12.2025 земельна ділянка, яка зазнала засмічення є несформована, відомості про неї не внесені до Державного земельного кадастру, тому нормативно грошова оцінка відсутня. 
Відповідно до пункту 4.7.1 Методики № 171 за основу розрахунку розміру шкоди бралась нормативна грошова оцінка одиниці площі ріллі по Волинській області, яка дорівнює 2,57 грн/кв.м, що підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру у Волинській області № 8-3-0.10-336/2-25 від 06.02.2025 додається.
Відповідно до розрахунку Державної екологічної інспекції у Волинській області розмір шкоди зумовленої засміченням земельних ресурсів твердими побутовими відходами становить: 27 756, 00 грн (Ршз = 0,5х15х2,57х360х4х1=27 756, 00 грн).
Розрахунок знаходиться у матеріалах справи – а.с.11.
Крім цього, у зв`язку з виявленням в ході перевірки забруднення земельної ділянки амонієм Державною екологічною інспекцією у Волинській області також проведено розрахунки.
Внаслідок забруднення земельної ділянки амонієм відповідно до розрахунку Державної екологічної інспекції у Волинській області розмір шкоди становить 578,25 грн (Ршз=0,5х2,57х300х1х1,5х1=578,25 грн).
Розрахунок знаходиться в матеріалах справи – а.с.11.
Загальний розмір шкоди, заподіяної забрудненням земельної ділянки поблизу села Гряди Нововолинської територіальної громади, становить 28 334,25 грн.
Враховуючи порушення вимог ст. 55 Закону України “Про охорону земель”, ст. 96 Земельного кодексу України, Державною екологічною інспекцією у Волинській області складено претензія від 16.02.2026 №2-2/392 про відшкодування шкоди, завданої забрудненням та засміченням земельних ресурсів на суму 28 334,25 грн у місячний термін (а.с. 20-21). 
Враховуючи те, що шкода, заподіяна відповідачем навколишньому природному середовищу добровільно не сплачена, з метою захисту інтересів держави та відновлення стану земельних ділянок, який існував до їх засмічення та забруднення, прокурор в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції України у Волинській області звернувся з позовом до суду про відшкодування завданої шкоди внаслідок порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства, оскільки факт забруднення та засмічення земельних ділянок, виявлено в адміністративних межах Нововолинської міської територіальної громади.
Відповідно до ч.1 ст.13, 14 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
Статтею 1 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначено, що завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є регулювання відносин у галузі охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, збереження природних ресурсів, генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій та природних об`єктів, пов`язаних з історико-культурною спадщиною.
Відповідно до статті 34 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.
Статтею 35 Закону України "Про охорону земель" передбачено, що власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані, зокрема, дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів; забезпечувати захист земель від пожеж, ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям; уживати заходів щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу.
За змістом статті 46 Закону України "Про охорону земель" розміщення, збирання, зберігання, оброблення, утилізація та видалення, знешкодження і захоронення відходів здійснюються відповідно до вимог Закону України "Про відходи".
20.06.2022 Закон України "Про відходи" втратив чинність на підставі Закону України № 2320-IX від 20.06.2022 “Про управління відходами”.
Пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону України “Про управління відходами” визначено, що відходи – це будь-які речовини, матеріали і предмети, яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися. 
Відповідно до статті 15 Закону України “Про управління відходами” громадяни України, іноземці та особи без громадянства зобов`язані дотримуватися вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері управління відходами, запобігати забрудненню відходами навколишнього природного середовища.
Частиною 2 ст. 16 Закону України “Про управління відходами” передбачено, що утворювачі відходів, крім утворювачів відходів домогосподарств, зобов`язані запобігати утворенню та зменшувати обсяги утворення відходів; класифікувати свої відходи відповідно до Національного переліку відходів та Порядку класифікації відходів; обробляти відходи самостійно, за наявності дозволу на здійснення операцій з оброблення відходів, або передавати їх для оброблення суб`єктам господарювання у сфері управління відходами, які мають такий дозвіл; у разі утворення побутових відходів укладати договір про надання послуги з управління побутовими відходами з виконавцем відповідної послуги та вносити плату за надання такої послуги відповідно до встановлених тарифів; не допускати змішування відходів, що можуть бути відновлені, з відходами, що не можуть бути відновлені; вести облік відходів, що утворилися в результаті їхньої діяльності, та подавати відповідну звітність; розробляти та виконувати плани управління відходами підприємств, установ та організацій у встановленому порядку; забезпечувати утримання в належному санітарному і технічному стані місць утворення та зберігання відходів, а також забезпечувати дотримання встановлених правил техніки безпеки та пожежної безпеки у таких місцях; надавати органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування інформацію про відходи та пов`язану з ними діяльність; призначати відповідальних осіб у сфері управління відходами; відшкодовувати шкоду, заподіяну здоров`ю та майну громадян України, навколишньому природному середовищу, підприємствам, установам та організаціям внаслідок порушення встановлених правил управління відходами, відповідно до закону.
Відповідно до пункту б частини 1 статті 91 Земельного кодексу України на власників земельних ділянок покладається обов`язок додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля.
Як передбачено п.п. а, б статті 7 Закону України “Про державний контроль за використанням та охороною земель” до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, належать: здійснення державного контролю за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у частині: додержання органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами вимог законодавства України про охорону земель.
Відповідно до статті 26 Закону України “Про управління відходами”, статті 33 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері управління відходами належить організація управління побутовими відходами, забезпечення ліквідації несанкціонованих сміттєзвалищ у межах населених пунктів, а до делегованих здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства. 
Статтею 56 Закону України "Про охорону земель" визначено, що юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом.
Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам.
Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.
Приписами статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність (частина 1). Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України (частина 4).
Частиною 1 статті 69 названого Закону визначено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.
Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за заподіяння позадоговірної шкоди встановлені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Підставою деліктної відповідальності є протиправне винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи; вину заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.
Обов`язок доказування відповідно до частини 3 статті 13, частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на певні обставини, якими обґрунтовуються його вимоги або заперечення.
У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.
Отже, предметом доказування у цій справі є факт порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства, які спричинили заявлені позивачем збитки.
Відповідно до Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, яка затверджена наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища №171 від 27.10.1997 засмічення земель - наявність на території земельних ділянок сторонніх предметів і матеріалів. 
Як визначено п. 3.1 Методики землі вважаються забрудненими, якщо в їх складі виявлені негативні кількісні або якісні зміни, що сталися в результаті господарської діяльності чи впливу інших чинників. При цьому зміни можуть бути зумовлені не тільки появою в зоні аерації нових шкодочинних речовин, яких раніше не було, а і збільшенням вмісту речовин, що перевищує їх гранично допустиму концентрацію, які характерні для складу незабрудненого ґрунту або у порівнянні з даними агрохімічного паспорта (для земель сільськогосподарського призначення).
Землі вважаються засміченими, якщо на відкритому ґрунті наявні сторонні предмети і матеріали, сміття без відповідних дозволів, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища (пункт 3.2 Методики). 
Згідно з пунктом 3.3. Методики факти забруднення (засмічення) земель встановлюються уповноваженими особами, які здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства шляхом оформлення актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення та засмічення земель. 
Визначення обсягу забруднення земельних ресурсів у кожному випадку є самостійним завданням через різноманітність геоморфологічних, геологічних та гідрологічних умов. За наявності інформації про кількість (об`єм, маса) забруднюючої речовини, яка проникла у певний шар землі, визначаються площа, глибина просочування. 
Якщо за зовнішніми ознаками забруднення земельної ділянки неможливо встановити площу забруднення чи глибину просочування, ці параметри визначають за підпунктом 3.6 цієї Методики (п. 3.4. Методики). 
При виявленні засмічення визначаються на місці обсяги засмічення відходами та інші показники, які необхідні для визначення розмірів шкоди. Об`єм відходів (куб.м), що спричинили засмічення, встановлюють за об`ємними характеристиками цього засмічення через добуток площі засмічення земельної ділянки та товщини шару цих відходів. Товщину шару відходів ділянки визначають вимірюванням (п. 3.5 Методики). 
У випадках коли обсяг забруднення не може бути визначено відповідно до підпункту 3.6 цієї Методики, визначення обсягу забруднення земельних ресурсів здійснюється із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, а у разі необхідності із залученням спеціалізованих організацій (п. 3.6 Методики).
Отже, відповідно до приписів природоохоронного законодавства умовою кваліфікації такого правопорушення, як засмічення земель, що є підставою для настання відповідальності та відшкодування шкоди, спричиненої таким засміченням, є доведення факту виявлення на відкритому ґрунті сторонніх предметів і матеріалів, сміття без відповідних дозволів, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища, прямого чи опосередкованого шкідливого впливу на здоров`я людини.
Сам по собі факт наявності сміття не є достатнім для того, щоб вважати землю засміченою і, як наслідок, для виникнення обов`язку відшкодувати шкоду. Обов`язковою ознакою засмічення є таке засмічення земель, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища.
Відтак, для наявності підстав покладення на відповідача відповідальності за засмічення земель, позивачу необхідно довести той факт, що таке засмічення призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища, прямого чи опосередкованого шкідливого впливу на здоров`я людини.
Наявність засмічення на земельній ділянці призвело до забруднення навколишнього природного середовища, що підтверджується актом Державної екологічної інспекції у Волинській області № 54від 14.10.2025, у якому зазначено, що при обстеженні території Нововолинської територіальної громади виявлені стихійні сміттєзвалища без дозвільних документів.
Відповідно до протоколів вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів на земельній ділянці, що знаходиться поблизу населеного пункту села Гряди, зазнала засмічення твердими побутовими відходами на площі 360 кв.м, а об`єм відходів становить 150 куб.м.
Відповідно до протоколу вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів від №88-25 від 29.10.2025 на пробній земельній ділянці площею 300 кв.м встановлено перевищення контрольного (фонового) вмісту амонію (обмінного), у перерахунку на азот амонійний в 1,5 рази. 
Отже, прокурор у процесі розгляду справи у встановленому законом порядку довів той факт, що засмічення земельних ділянок призвело до забруднення навколишнього природного середовища. 
Виконаний позивачем розрахунок розміру шкоди – 28 334,25 грн, зумовленої засміченням земельних ресурсів твердими побутовими відходами за межами с. Гряди Нововолинської міської територіальної громади, здійснений із застосуванням інформації, яка підтверджена належними доказами, виконаний відповідно до Методики (розрахунок- а.с. 11).
Таким чином, враховуючи наведені норми законодавства, відсутність з боку Нововолинської міської ради належного контролю за додержанням природоохоронного законодавства, неналежну реалізацію повноважень у сфері управління з відходами, що призвело до засміченням земельних ресурсів твердими побутовими відходами, заподіяння шкоди навколишньому середовищу, позовна вимога про стягнення з відповідача 28 334,25 грн шкоди є обґрунтованою, підтверджена матеріалами справи, не спростована відповідачем, а тому підлягає до задоволення.
У процесі розгляду справи відповідач позовні вимоги заперечував.
У відзиві від 27.05.2026 відповідач посилався на безпідставність нарахованих збитків, оскільки із протоколу №88-25 вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів від 29.10.2025 вбачається, що показники нітратів та хлоридів не перевищують гранично допустимих концентрацій небезпечних речовин, визначених у нормативах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15.12.2021 №1325, отже прокурором не доведено факту, що засмічення земельної ділянки призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища, що може бути підставою для відшкодування збитків, внаслідок засмічення та забруднення земель.
Проте, з доводами відповідача погодитись не можна.
Із змісту протоколу №88-25 вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів від 29.10.2025 також вбачається, що нормативний вміст амонію (обмінного) у перерахунку на азот амонійний при фоновому значенні 2.79 в місці несанкціонованого сміттєзвалища склав 7.59, тобто перевищив у три рази від фонового значення. 
На підставі такого перевищення відповідно до Методики Державною екологічною інспекцією у Волинській області було здійснено нарахування збитків. До матеріалів позовної заяви долучено претензію від 16.02.2026 № 2-2/392 та вимогу від 13.11.2025 № 000047.
Відповідно до пункту 4.8.2 Методики за відсутності гранично допустимої (орієнтовно допустимої) концентрації речовини у ґрунті рівень забруднення ґрунту встановлюють за величиною відношення вмісту (масової частки) забруднюючої речовини у ґрунті Сзр до контрольного вмісту цієї речовини у ґрунті Ск. Тому відсутність гранично допустимої концентрації амонію (обмінного) у перерахунку на азот амонійний в постанові Кабінету Міністрів України від 15.12.2021 №1325,як стверджує позивач, не спростовує правомірності нарахування збитків та не звільняє Нововолинську міську раду від відшкодування шкоди.
Обґрунтування наявності порушень інтересів держави та підстав для їх представництва прокурором. 
Відповідно до ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Згідно зі ст. 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Водночас, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, зазначає визначені законом підстави для звернення до суду, а також орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст. 174 Господарського процесуального кодексу України. 
Частиною 3 ст. 23 Закону України “Про прокуратуру” визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. 
Підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від суб`єкта владних повноважень, що свідчать про наявність підстав для такого представництва. 
Згідно з п. п. 1, 2 Указу Президента України “Про систему центральних органів виконавчої влади” № 1572/99 від 15.12.1999 до системи центральних органів виконавчої влади України входять міністерства, державні комітети (державні служби) та центральні органи виконавчої влади зі спеціальним статусом. 
Міністерство є головним (провідним) органом у системі центральних органів виконавчої влади в забезпеченні впровадження державної політики у визначеній сфері діяльності. Центральні органи виконавчої влади можуть мати свої територіальні органи, що утворюються, реорганізовуються і ліквідовуються в порядку, встановленому законодавством.
Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 № 275 затверджено Положення “Про державну екологічну інспекцію України, відповідно до якого Державна екологічна інспекція України (надалі - Держекоінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. 
Відповідно до п. 1 Положення “Про державну екологічну інспекцію у Волинській області”, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 20.02.2023 № 28, Державна екологічна інспекція у Волинській області (надалі - Інспекція) є територіальним органом Державної екологічної інспекції України та їй підпорядковується. Відповідно до п. 3 вказаного Положення основними завданнями Інспекції є реалізація повноважень Держекоінспекції у межах Волинської області. Відповідно до п. 2 розділу ІІ “Функції Інспекції” Державна екологічна інспекція у Волинській області здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів, а також звертається до суду з позовами у випадках встановлених чинним законодавством. 
Спори, які виникають внаслідок спричинення шкоди довкіллю призводять до порушення інтересів держави у сфері охорони навколишнього природного середовища та зачіпають інтереси великої кількості громадян, що у відповідності до ст. 1311 Конституції України, ст. 23 Закону України “Про прокуратуру” надає підстави прокуратурі здійснювати представницькі повноваження у суді. 
Володимирською окружною прокуратурою направлялися до Державної екологічної інспекції Волинської області лист від 01.05.2026 №50/1-929ВИХ-26 вих-25, щодо надання копій актів перевірок (первинні, повторні та за результатами перевірки виконання приписів, у разі їх винесення), претензій, а також розрахунки завданих збитків, виявлених за результатами проведеної перевірки території Нововолинської територіальної громади.
Листом від 06.05.2026 №13-5/1111 інспекція надала запитувані документи та повідомила про те, що вирішення питань про пред`явлення позовів здійснюється в порядку черговості та з урахуванням наявних коштів для сплати судового збору, не заперечувала щодо вжиття заходів представницького характеру прокуратурою.
Листом №50/1-1045ВИХ-26 від 14.05.2026 Володимирською окружною прокуратурою на виконання вимог ч. 4 ст. 23 Закону України “Про прокуратуру” повідомлено Державну екологічну інспекцію Волинської області про пред`явлення позову в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Волинській області до Ківерцівської міської ради про стягнення шкоди завданої навколишньому природньому середовищу в сумі 28 334, 25 грн (а.с. 24).
Вказані обставини свідчать про наявність передбачених ч. 3 ст. 23 Закону України “Про прокуратуру” підстав для представництва прокурором інтересів держави у суді.
У зв`язку із задоволенням позову на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України на відповідача слід покласти судові витрати у розмірі сплаченого прокурором судового збору – 2 662,40 грн.
Керуючись ст. ст. 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
в и р і ш и в:
1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з Нововолинської міської ради (45400, проспект Дружби, будинок 27, місто Нововолинськ, ЄДРПОУ 35055268) на користь держави
-28 334, 25 грн збитків, заподіяних внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства.
3. Стягнути з Нововолинської міської ради (45400, проспект Дружби, будинок 27, місто Нововолинськ, ЄДРПОУ 35055268) на користь Волинської обласної прокуратури (43000, вул. Винниченка, 15, м. Луцьк)
- 2 662 грн. 40 коп. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду впродовж 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повне рішення виготовлено і підписано 20.07.2026

Суддя  І. О. Якушева