ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2026 року м. Чернівці Справа № 600/5882/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, податкового повідомлення-рішення та зобов`язання вчинити дії. 

У С Т А Н О В И В:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із позовом, в якому просить: 
визнати протиправним та скасувати рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку № 9209/6/24-13-24-12 від 27.05.2024 прийняте ГУ ДПС у Чернівецькій області та зобов`язати ГУ ДПС у Чернівецькій області поновити реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 платником єдиного податку 2-ї групи з 31.12.2023;
визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №00000/6598/Ж10/24-13-24-12/ НОМЕР_1 від 19.06.2024 прийняте Головним управлінням Чернівецькій області, яким ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового забезпечення за платежем “Єдиний податок з фізичних осіб” в сумі 31839,23 грн (в т.ч. основне зобов`язання 28944,75 грн та штрафна (фінансова санкція 2894,48 грн).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він з 21.08.2018 здійснює свою господарську діяльність з роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, переважно торгуючи сантехнікою в магазині, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
З метою ведення правильного бухгалтерського та податкового обліку, 15.09.2023 між ним та ФОП ОСОБА_2 було укладено Договір на бухгалтерське обслуговування та супровід №11 від 15.09.2023. Згідно умов пунктів 1.2, 2.4.5, 10.1 зазначеного договору, ФОП ОСОБА_2 надає йому комплекс послуг з бухгалтерського та податкового обліку, зобов`язана вчасно та у повному обсязі готувати та надавати документи, необхідні для надання послуг, нести відповідальність за достовірність документів; договір діє до 31.12.2026 року.
14.02.2024 бухгалтером (ФОП ОСОБА_2 ) із використанням електронного цифрового підпису фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 була подана річна податкова декларація платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця за 2023 рік.
Під час заповнення та подання зазначеної декларації, ФОП ОСОБА_2 помилково вказала у ній невірну суму доходу за звітний (податковий) період, а саме – 5780765,00 грн, однак цю помилку позивачем було виявлено значно пізніше.
У позові позивач стверджував, що він, як платник податку, не перевищував граничного обсягу доходу та не мав умислу на повідомлення податковому органу завищених даних щодо обсягу його річного оподатковуваного доходу, а помилкові відомості до податкового органу випадково подала ФОП ОСОБА_2 , яка надає йому професійні послуги з бухгалтерського обслуговування та супроводу. Позивач вважає, що в його діях відсутня вина, тому негативні наслідки, що застосовані податковим органом до нього є протиправними та підлягають скасуванню. На переконання позивача, встановлені актом камеральної перевірки порушення є помилковими, тому прийняті на підставі цього порушення оскаржувані рішення про анулювання його реєстрації платником єдиного податку та податкове повідомлення-рішення про збільшення суми єдиного податку є протиправними та підлягають скасуванню. 
Крім того, посилаючись на практику Верховного Суду висловлену у постановах від 26.02.2019 у справі №805/1396/17-а та від 06.05.2020 у справі №812/1137/16, позивач зазначав, що спірні рішення було прийнято на підставі висновків камеральної, а не документальної перевірки, тому відповідачем порушено процедуру анулювання реєстрації платника єдиного податку, яке в подальшому призвело до безпідставного збільшення зобов`язань зі сплати єдиного податку. 
Головне управління ДПС у Чернівецькій області (далі - відповідач) подало до суду відзив на адміністративний позов, в якому просило у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог. 
В обґрунтування заперечень відповідач зазначав, що Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області проведено камеральну перевірку щодо порушення платником єдиного податку вимог перебування на спрощеній системі оподаткування і даних, відображених позивачем у податковій декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за 2023 рік. Згідно поданої декларації №9383416693 від 14.02.2024, позивачем самостійно визначено суму отриманого доходу за 2023 рік, яка складає 5780765 грн, що перевищує обсяг доходу встановлений для платника єдиного податку другої групи. За результатами перевірки встановлено, що позивачем в порушення вимог Податкового кодексу України не здійснено перехід на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення (з 01.01.2024).
Враховуючи висновки акту перевірки, прийнято оскаржувані рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку та податкове повідомлення-рішення.
Враховуючи наведене, відповідач вважає, що податковий орган у спірних правовідносинах діяв обґрунтовано, у межах повноважень та з урахуванням всіх обставин, які мають значення для прийняття об`єктивного рішення, в межах наданих повноважень та у відповідності до приписів чинного законодавства, у зв`язку із чим відсутні підстави для задоволення позову.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований як суб`єкт господарювання 21.08.2018, що підтверджується витягом з ЄДР (а.с. 14). 
Згідно Витягу №1055 від 09.01.2023 з реєстру платників єдиного податку, позивач з 01.10.2021 перебуває на другій групі спрощеної системи оподаткування (а.с. 15). 
14.02.2024 позивачем подана податкова декларація платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця за 2023 рік, що підтверджується квитанцією № 2 від 14.02.2024 реєстраційний № 9383416693 (Т. 1 а.с. 21 – 25, Т. 2 а.с. 197). 
Згідно поданої декларації №9383416693 від 14.02.2024, позивачем самостійно визначено суму отриманого доходу за 2023 рік, яка складає 5780765 грн.
24.04.2024 Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області проведено камеральну перевірку щодо порушення платником єдиного податку вимог перебування на спрощеній системі оподаткування і даних, відображених позивачем у податковій декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за 2023 рік, про що складено акт про результати камеральної перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань порушення платником єдиного податку вимог перебування на спрощеній системі оподаткування № 4413/Ж5/24-13-24-12/ НОМЕР_1 від 22.04.2024 (Т. 2 а.с. 187-189).
В акті перевірки зафіксовано, що згідно поданої декларації №9383416693 від 14.02.2024, позивачем самостійно визначено суму отриманого доходу за 2023 рік, яка складає 5780765 грн, що перевищує обсяг доходу встановлений для платника єдиного податку другої групи на 192965,00 грн. 
За наслідками камеральної перевірки відповідачем зроблено висновок про порушення позивачем ч.1 п.п.298.2.3 п.298.2 ст.298 Податкового кодексу України в частині не здійснення переходу на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, а саме: за наслідком перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку першої і другої груп та не здійснення такими платниками переходу на застосування іншої ставки – з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення. Сума перевищення згідно акту камеральної перевірки складає 192965,00 грн, оскільки граничний обсяг доходу для позивача складав 5587800,00 грн, а задекларований обсяг доходу склав 5780765,00 грн.
З матеріалів справи видно, що акт камеральної перевірки надіслано 23.04.2024 відповідачем на адресу позивача рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (Т. 2 а.с.186, 190).
Згідно довідки Укрпошти рекомендоване поштове відправлення адресоване позивачу повернуто відповідачу із зазначенням причини повернення: "за закінченням терміну зберігання" (Т. 2 а.с. 190).
На підставі висновків акту камеральної перевірки, 27.05.2024 Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області прийнято рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку № 9209/6/24-13-24-12 від 27.05.2024, яким позивача, як платника єдиного податку, виключено з Реєстру платників єдиного податку з 31.12.2023 (Т. 2 а.с. 192).
У даному рішенні відповідачем зазначено, що внаслідок порушення ФОП ОСОБА_1 вимог ч.1 п.п.298.2.3 п.298.2 ст.298 Податкового кодексу України в частині не здійснення переходу на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом при наявності задекларованого обсягу доходу, що перевищує суму, визначену п.291.4 ст.294, з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення, на підставі абз.3 п. 299.10 ст. 299 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку ФОП ОСОБА_1 анулюється 31.12.2023 за рішенням контролюючого органу шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку.
Вказане вище рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку надіслано 27.05.2024 відповідачем на адресу позивача рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (Т. 2 а.с. 191, 193, 193 на звороті).
Згідно довідки Укрпошти від 12.06.2024 рекомендоване поштове відправлення адресоване позивачу повернуто відповідачу із зазначенням причини повернення: "за закінченням терміну зберігання" (Т. 2 а.с. 193 на звороті).
Судом також встановлено, що на підставі висновків акту камеральної перевірки, 19.06.2024 Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області винесено податкове повідомлення-рішення № 00000/6598/Ж10/24-13-24-12/ НОМЕР_1 , яким позивачу за наслідком встановлення порушення ч.3 п.293.8, п.293.4 ст.293, пп.296.5.3 п.296.5 ст.296, пп.298.2.3 п.298.2 ст.298 ПК України збільшено суму грошового забезпечення за платежем «Єдиний податок з фізичних осіб» в сумі 31839, 23 грн, в т.ч.: за податковим зобов`язанням у сумі 28944,75 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 2894,48 грн (Т. 2 а.с. 195). 
Вказане вище податкове повідомлення-рішення надіслано 21.06.2024 відповідачем на адресу позивача рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (Т. 2 а.с. 192, 196, 196 на звороті).
Згідно довідки Укрпошти від 11.07.2024 рекомендоване поштове відправлення адресоване позивачу повернуто відповідачу із зазначенням причини повернення: "за закінченням терміну зберігання" (Т. 2 а.с. 196).
Вважаючи рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку та податкове повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом. 
Судом також встановлено, що 16.10.2024 позивач подав до контролюючого органу уточнюючу податкову декларацію платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця за 2023 рік, в якій сума доходу за звітний (податковий) період за 2023 рік вказано у сумі 5096863,90 грн, що підтверджується квитанцією № 2 від 16.10.2024 реєстраційний № 9387341081 (Т. 1 а.с. 26-27, 28).
Відповідно до висновку експерта № 08/11-24 від 11.11.2024 за результатами проведення судово-економічної експертизи судовим експертом Кукулом І.Я. підтверджено, що згідно книги обліку доходів фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , 2 групи оподаткування річний дохід за 2023 рік складає 5428280,96 грн, що є розміром оподаткованого доходу отриманого ФОП ОСОБА_1 у звітному (податковому) періоді (Т. 1 а.с. 43 - 244).
На підставі отриманого висновку експерта № 08/11-24 від 11.11.2024, позивач 25.11.2024 подав до контролюючого органу уточнюючу податкову декларацію платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця за 2023 рік, в якій сума доходу за звітний (податковий) період за 2023 рік вказано у сумі 5428280,96 грн, що підтверджується квитанцією № 2 від 25.11.2024 реєстраційний № 9387480712 (Т. 2 а.с. 146, 147-150). 

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Главою 1 розділу XIV Податкового кодексу України врегульовано питання спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності.
У пункті 291.2 статті 291 Податкового кодексу України передбачено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
Відповідно до пункту 291.3 статті 291 Податкового кодексу України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.
Згідно пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку, зокрема друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв:
не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб;
обсяг доходу не перевищує 834 розміри мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Згідно підпункту 3 пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.
Підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України визначено, що платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки: у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми (підпункт 5).
Згідно пунктом 299.11 статті 299 Податкового кодексу України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що виявлення порушень платником єдиного податку першої третьої груп вимог, встановлених главою 1 розділу XIV Податкового кодексу України, можливе лише під час проведення перевірок.
Слід враховувати, що відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Так, предметом спору у цій справі є правомірність прийняття відповідачем, серед іншого, рішення про анулювання реєстрації позивача як платника єдиного податку.
Підставою прийняття відповідачем такого рішення стали висновки акту камеральної перевірки з питань порушення платником єдиного податку вимог перебування на спрощеній системі оподаткування.
Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 лютого 2020 року у справі № 826/17123/18 сформував правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
У постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 520/8836/18 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, окрім наведених вище висновків, погодився із висновками судів попередніх інстанцій про те, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує жодних правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками такої перевірки та на підставі акта перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню. Встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення.
Зміст висновків наведених постанов свідчить про те, що установивши порушення процедури проведення перевірки, її підстав, наслідком чого є визнання протиправними її результатів, до аналізу інших обставин, що слугували підставою ухвалення суб`єктом владних повноважень індивідуальних актів, суд може не переходити з огляду на викладену вище сталу і послідовну практику Верховного Суду, відступу від якої у встановленому законом порядку не здійснювалося.
Верховний Суд також при розгляді подібних адміністративних справ сформував наступні висновки: реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. При цьому, прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (постанови від 26 лютого 2019 року у справі № 805/1396/17-а, від 05 лютого 2019 року у справі № 805/206/17-а, від 24 січня 2019 року у справі № 813/1346/18, від 05 червня 2018 року у справі № 813/4266/17).
Відповідно, єдиним законним способом реалізації владних управлінських функцій є проведення документальної перевірки на підставі якої встановлюється, що платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), як наслідок - прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, шляхом виключення з реєстру платників цього податку.
Повертаючись до обставин цієї справи, суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів проведення документальної перевірки позивача. Поряд з цим, акт перевірки, за результатами якого прийняте спірне рішення, містить інформацію щодо наступного виду податкової перевірки: камеральної перевірки.
Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що податковий орган прийняв оспорюване рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку на підставі саме камеральної перевірки, чим вийшов за межі предмету таких перевірок, передбачений підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України.
Оскільки в основу спірного рішення покладено неналежні докази податкового правопорушення позивача (акт камеральної перевірки), тому спірне рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку не може відповідати критеріям правомірності та обґрунтованості і підлягає скасуванню в судовому порядку.
За наведених підстав також підлягає задоволенню позовна вимога позивача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №00000/6598/Ж10/24-13-24-12/2966400919 від 19.06.2024, оскільки прийняте на підставі висновків акту камеральної перевірки, з урахуванням оскаржуваного рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку.
Окремо суд звертає увагу, що під час розгляду справи по суті відповідач не надав до суду належні та допустимі докази на спростування доводів позивача щодо допущення ним помилки при заповненні декларації платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця за 2023 рік.
Крім того, відповідач не надав до суду докази врахування поданих позивачем уточнюючих податкових декларацій платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця за 2023 рік. 
Відсутні в матеріалах справи також докази спростування відповідачем висновків експерта № 08/11-24 від 11.11.2024 про те, що розмір оподаткованого доходу отриманого позивачем у звітному (податковому) періоді за 2023 рік складає 5428280,96 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 та 2 ст. 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Враховуючи встановлені по справі обставини, суд вважає, що відповідачем не було надано належних доказів на підтвердження своєї правової позиції, а відтак, приймаючи оскаржувані рішення він діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені законодавством України.
Під час розгляду справи відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не виконано процесуального обов`язку щодо доведення правомірності прийняття оскаржуваних рішень та відповідності їх критеріям визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України.
Беручи до уваги наведене, оскаржувані рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку та податкове повідомлення-рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З матеріалів справи видно, що за подання вказаного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4240,00 грн.
Оскільки, позов задоволено повністю, суд присуджує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 4240,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 139, 243, 245, 246 та 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:
1. Адміністративний позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправним та скасувати рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 27.05.2024 № 9209/6/24-13-24-12.
3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 19.06.2024 №00000/6598/Ж10/24-13-24-12/2966400919.
4. Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) в сумі 4240,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Повне найменування учасників справи:
позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );
відповідач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200-А, місто Чернівці, код ЄДРПОУ ВП 44057187).

Суддя В.К. Левицький