Справа № 148/540/26
2/134/656/2026

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України
24 липня 2026 року      селище Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області
в складі: головуючої судді - Швець Л.В., 
при секретарі судового засідання - Томашенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в приміщенні суду в селищі Крижопіль цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2176873 від 21 березня 2020 року у розмірі 18 654,00 грн, судовий збір в розмірі 2662,40 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.
Позовна заява мотивована тим, що 21 березня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та  ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2176873, відповідно до умов якого відповідачу було відкрито рахунок та надано кредит у сумі 6000,00 грн на умовах, визначених кредитним договором, а споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним. Кредитний договір укладений відповідно до вимог чинного законодавства в електронній формі. Товариство свої зобов`язання виконало та надало відповідачу грошові кошти у безготівковій формі, шляхом їх перерахування за реквізитами, наданими споживачем товариству з метою отримання кредиту. Однак відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору.
30 квітня 2021 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги № ККАУ-30042021, відповідно до якого ТОВ «Фінансова Компанія Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Авентус Україна», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2176873 від 21 березня 2020 року.
Заборгованість за кредитним договором відповідача перед позивачем становить 18 654,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 6 000,00 грн; заборгованість за процентами – 12 654,00 грн.
Термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором не була погашена. Тому позивач просить стягнути зазначену заборгованість з відповідача на його користь, а також судові витрати, пов`язані із розглядом справи.
Ухвалою судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 15 травня 2026 року цивільну справу за позовом ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 передано за підсудністю до Крижопільського районного суду Вінницької області.
Ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 11 червня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Вирішено питання витребування доказів.
Ухвалою суду від 07 липня 2026 року розгляд справи було відкладено у зв`язку із неявкою відповідача. Ухвалою також повторно витребувано докази.
16 липня 2026 року на адресу суду АТ «Райффайзен Банк» направило витребовану інформацію.
В судове засідання, яке призначено на 24 липня 2026 року, сторони не з`явилися.
Представник позивача у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, однак повторно в судове засідання не з`явився, відзиву на позов та заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подав.
Судові повістки надсилалися за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, підтвердженою відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру. Поштові відправлення повернулися до суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання.
Враховуючи зазначені обставини суд ухвалою від 24 липня 2026 року вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, відповідно до положень ст. 280-281 ЦПК України.
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» є обґрунтованими та підлягають задоволенню, з огляду на таке.
В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .
Згідно із ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до вимог статей 76-81 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких в учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Так, судом встановлено, що 21 березня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1  було укладено кредитний договір № 2176873. Згідно п. 1.1. укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт або Мобільний застосунок "CreditPlus". Ідентифікація Споживача в ІКС Товариства здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету.
Відповідно до: п. 1.3 Договору сума кредиту(загальний розмір) складає: 6 000,00 гривень. Тип кредиту – кредит; п. 1.4. Договору строк кредиту 21 день. Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору; п. 1.5. Договору знижена процентна ставка 1,62% в день від суми кредиту, стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 Договору, в межах нового строку кредиту, якщо відбулося продовження строку користування кредитом відповідно до п. 4.1-4.6 Договору та у межах періоду прострочення, але не більше 90 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення; п. 2.1. Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну картку Споживача № НОМЕР_1 або іншу платіжну картку, реквізити якої надані Споживачем Товариству з метою отримання кредиту; п. 3.1. нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення; п. 4.3 Договору пролонгація споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, в такому випадку новий строк кредиту розраховується з наступного дня, що слідує за днем вчинення споживачем дій, зазначених у п. 4.3 Договору. Протягом нового строку користування кредитом проценти нараховуються за стандартною процентною ставкою.
Даний Договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом – одноразовим ідентифікатором С383773. 
На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 6000,00 грн. Дана обставина підтверджується інформацією, яка надана на ухвалу суду АТ «Райффайзен Банк», з якої вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 емітована банківська карта № НОМЕР_1 та 21 березня 2020 року зараховані кошти в розмірі 6000,00 грн.
Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора С383773 21 березня 2020 року і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача  ОСОБА_1  ( НОМЕР_3 ), який він вказав при підписанні договору.
Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 
Разом з тим договір є обов`язковим для виконання сторонами ( ст. 629 ЦК України).
Щодо переходу до нового кредитора ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» прав первісного кредитора у кредитних зобов`язаннях, суд зазначає наступне.
Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.
Відповідно до ст. ст. 1080, 1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.
Так, судом встановлено, що 30 квітня 2021 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги № ККАУ-30042021. Згідно цього договору ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Авентус Україна» включно і до відповідача  ОСОБА_1  за кредитним договором № 2176873 від 21 березня 2020 року, що підтверджується: самим Договором № ККАУ-30042021 від 30 квітня 2021 року; платіжною інструкцією № 29935 від 30 квітня 2021 року – оплата компенсації за придбання прав вимоги згідно договору відступлення права вимоги № ККАУ-30042021 від 30 квітня 2021 року; Актом приймання-передачі реєстру боржників від 30 квітня 2021 року до договору відступлення прав вимоги № ККАУ-30042021 від 30 квітня 2021 року; витягом з реєстру боржників від 30 квітня 2021 року до договору відступлення прав вимоги № ККАУ-30042021 від 30 квітня 2021 року, де під № 151 зазначений  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер кредитного договору 2176873, ІНП 2949404191, сума боргу – 18 654,00 грн
Вищезазначені докази, надані позивачем в підтвердження переходу прав вимоги від первісного кредитора до нього, суд визнає достатніми та обґрунтованими, та приходить до висновку, що позивач правомірно набув права вимоги до ОСОБА_1 щодо виконання зобов`язання за Кредитним договором № 2176873 від 21 березня 2020 року.
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи вищезазначені норми, основними умовами надання кредиту є безумовне його повернення, строковість, платність, цільова спрямованість і забезпеченість. Водночас, кредитний договір не може змінюватись в односторонньому порядку, і позичальник несе відповідальність за несвоєчасне повернення кредиту та сплату відсотків за його користування.
Згідно з вимогами частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 
За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. 
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на дату звернення до суду заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 2176873 від 21 березня 2020 року становить 18 654,00 грн, з яких: 6 000,00 грн – заборгованість за основною сумою кредиту та 12 654,00 грн – заборгованість за процентами за користування кредитом.
Судом встановлено, що позивач належними та допустимими доказами підтвердив набуття права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором на підставі договору відступлення права вимоги від 30 квітня 2021 року.
Перевіривши поданий розрахунок заборгованості, суд дійшов висновку, що проценти за користування кредитом нараховані відповідно до умов кредитного договору, зокрема пунктів 1.5, 3.1 та 4 договору, у межах передбаченого договором порядку їх нарахування. Доказів, які б спростовували правильність наведеного розрахунку або свідчили про погашення відповідачем заборгованості у більшому розмірі, матеріали справи не містять.
Отже, відповідач отримав кредит у сумі 6000,00 грн, належним чином своїх зобов`язань не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 18 654,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту та процентами за користування ним.
Як вбачається із наведеного, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача та зазначена сума підлягає стягненню із відповідача, оскільки останнім порушено умови Договору: не сплачено тіло кредиту, яке підлягає сплаті, та підлягають стягненню відсотки, нараховані відповідно до умов договору за користування кредитом у межах строку, визначеного договором. Відповідачем не доведено протилежного.
З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі - 18 654,00 гривень, як такі, що підтверджуються наявними у справі доказами, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а відповідачем факти викладені в позовній заяві не спростовані. 
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
За змістом ст. 137, 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу мають бути дійсними (реальними), необхідними, а їх розмір розумним з огляду на складність справи.
На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано договір № 0107 від 01 липня 2025 року, який укладений між позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет». За умовами п. 1.1 договору адвокатське об`єднання надає послуги правової (правничої) допомоги адвокатського захисту, представництва клієнта у всіх судах загальної юрисдикції, а також у відносинах з юридичними особами незалежно від форми власності та надає інші послуги, необхідні для забезпечення незалежного захисту прав і законних інтересів клієнта. Відповідно до акту № 402 про надання послуг (правової (правничої) допомоги) від 13 лютого 2026 року сума наданих послуг наданих позивачу ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», боржник ОСОБА_1 , кредитний договір № 2176873 від 21 березня 2020 року, становить 8 000,00 грн. Згідно Детального опису наданих послуг до акту № Д/3940212 від 13 лютого 2026 року за договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року зазначені послуги, а саме: послуги, пов`язані із наданням усної консультації клієнта, щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором; ознайомлення з матеріалами справи; погодження правової позиції клієнта у справі; складання позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта; подання заяви до суду від імені клієнта на що витрачено 6 год. 30 хв.
Тобто, позивач надав докази понесених витрат на професійну правничу допомогу.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).
Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268) (рішення від 23 січня 2014 року у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України»).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (пункти 107-109 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року N 922/1964/21).
Подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи.
Врахувавши конкретні обставини цієї справи, суд дійшов переконання, що зазначені адвокатом витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критерію розумності їхнього розміру з огляду на типовість позовів про стягнення заборгованості за кредитними договорами, а тому заявлений позивачем розмір судових витрат, понесених в суді в розмірі 8000,00 грн є завищеним та підлягає зменшенню до 4 000,00 грн, що є співмірним із складністю даної справи та виконаних робіт, витраченим на виконання таких часом, обсягом наданих послуг та виконаних робіт та значенням справи для сторін.
Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 8037 від 06 лютого 2026 року.
Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, а позовна заява подана в електронній формі, що є підставою для застосування коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, з урахуванням ціни позову (18 654 гривень), відповідно до частини першої та другої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути: судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2662,40 грн; витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 5,12, 13, 81, 141, 77-80, 280-284, 289 ЦПК України, суд –

ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 (РНОКПП  НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236) заборгованість за кредитним договором № 2176873 від 21 березня 2020 року у розмірі 18 654 (вісімнадцять тисяч шістсот п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП  НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236) судовий збір у сумі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачем не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Найменування сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, код ЄДРПОУ 35234236.
Відповідач:  ОСОБА_1 , РНОКПП  НОМЕР_2 , адреса реєстрації:  АДРЕСА_1 .

Суддя