ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2026 м. Дніпро Справа № 912/92/26

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Фещенко Ю.В. (доповідач),
суддів: Золотарьової Я.С., Мартинюка С.В., 

за участю секретаря судового засідання Янкіної Г.Д.

та представників:

від скаржника (відповідача): не з`явився;
від позивача:   не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Ясенівська"

на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 14.04.2026 (ухвалене суддею Коваленко Н.М. у м. Кропивницький, повне рішення складене 24.04.2026) у справі №912/92/26

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Парк 17" (с. Суботці, Кропивницький район, Кіровоградська область)
до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Ясенівська" (с. Ясинове, Кропивницький район, Кіровоградська область)
про стягнення 35 766 грн 55 коп., розірвання договору, зобов`язання повернути земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Парк 17" (далі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою, в якій просило суд:
1) стягнути із Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Ясенівська" (далі по тексту - відповідач) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Парк 17" заборгованість з орендної плати за договором оренди землі від 20.08.2015 за період з 01.01.2022 по 31.12.2025 (включно) в сумі 35 766 грн 55 коп., в тому числі: основний борг - 30 429 грн 01 коп., інфляційні втрати - 3 999 грн 88 коп., 3 % річних - 1 337 грн 66 коп.;
2) розірвати договір оренди землі від 20.08.2015, на підставі якого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Ясенівська" 05.10.2015 за записом № 11467683 про інше речове право зареєстровано право оренди на земельну ділянку площею 4,8828 га з кадастровим номером 3520584500:02:000:2048;
3) зобов`язати Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Ясенівська" повернути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Парк 17" земельну ділянку площею 4,8828 га з кадастровим номером 3520584500:02:000:2048.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором оренди землі від 20.08.2015 у частині повної та своєчасної сплати орендної плати за період користування земельною ділянкою, яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Агро-Парк 17", 01.01.2022 по 31.12.2025 (включно) , внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 30 429 грн 01 коп. На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просив суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за загальний період з січня 2023 року по листопад 2025 року в сумі 3 999 грн 88 коп., а також 3% річних за загальний період прострочення з 01.01.2023 по 12.01.2026 в сумі 1 337 грн 66 коп. Враховуючи систематичну несплату відповідачем орендної плати, позивач вважає, що на підставі частини 1 статті 141 Земельного кодексу України договір підлягає розірванню. Крім того, згідно з частиною 1 статті 34 Закону України "Про оренду землі" земельна ділянка підлягає поверненню позивачу.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 14.04.2026 у справі №912/92/26:
- позовні вимоги задоволені частково;
- розірвано договір оренди землі від 20.08.2015, на підставі якого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Ясенівська" 05.10.2015 за записом № 11467683 про інше речове право зареєстровано право оренди на земельну ділянку площею 4,8828 га з кадастровим номером 3520584500:02:000:2048;
- зобов`язано Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Ясенівська" повернути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Парк 17" земельну ділянку площею 4,8828 га з кадастровим номером 3520584500:02:000:2048;
- стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Ясенівська" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Парк 17" заборгованість з орендної плати за договором оренди землі від 20.08.2015 за період з 01.01.2022 по 31.12.2025 (включно) у сумі 35 765 грн 37 коп., у тому числі: основний борг - 30 429 грн 01 коп., інфляційні втрати - 3 999 грн 88 коп., 3% річних - 1 336 грн 48 коп., а також 9 984 грн 00 коп. судового збору.
- у решті позову - відмовлено.
Рішення обґрунтовано наступним:
- 20.08.2015 гр. ОСОБА_1 (орендодавець) та СТОВ "Агрофірма Ясенівська" (орендар) укладено договір оренди землі (далі - договір), відповідно до пункту 1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Михайлівської сільської ради, Олександрівського району, Кіровоградської області. Згідно з пунктом 2 договору, в оренду передається земельна ділянка № 353-1 кадастровий №3520584500:02:000:2048, земельна ділянка загальною площею 4,8828 га, у тому числі ріллі 4,8828 га. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи-орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду, переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем (пункт 40 договору);
- 05.10.2015 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за СТОВ "Агрофірма Ясенівська" зареєстровано право оренди на земельну ділянку за записом №11467683 про інше речове право (право оренди);
- 05.12.2017 право власності на спірну земельну ділянку зареєстроване за позивачем на підставі договору міни, серія та номер: 1059, виданий 05.12.2017, видавник: Котляренко Юрій Іванович Приватний нотаріус Олександрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 443404695 від 12.09.2025;
- 30.07.2024 ТОВ "Агро-Парк 17" направлено на адресу СТОВ "Агрофірма Ясенівська" лист № 30/07/24-АП17-06, у якому викладено вимогу про сплату заборгованості, зокрема, за земельною ділянкою з кадастровим номером 3520584500:02:000:2048, що становить 240 658 грн 58 коп. в строк до 10.08.2024 в повному обсязі та додано Акт звірки взаєморозрахунків станом на 31.07.2024. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 2500200010817, відповідач отримав лист 08.08.2024;
- ТОВ "Агро-Парк 17" зверталось до СТОВ "Агрофірма Ясенівська" з претензією №07/11/25-АП-17-04 від 07.11.2025, у якій викладено вимогу погасити заборгованість на загальну суму 367 123 грн 31 коп., яка, серед іншого, виникла внаслідок несплати відповідачем орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером 3520584500:02:000:2048. Крім того, позивач просив достроково розірвати договори оренди землі щодо земельних ділянок, зокрема, земельної ділянки 3520584500:02:000:2048, підписавши відповідні договори про розірвання договорів оренди землі, що додаються. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №2500200171492, відповідач отримав претензію 13.11.2025;
- з моменту переходу права власності на земельну ділянку площею 4,8828 га з кадастровим номером 3520584500:02:000:2048 до ТОВ "Агро-Парк 17" до нього перейшли усі права та обов`язки попереднього орендодавця за договором оренди земельної ділянки від 20.08.2025 - ОСОБА_1 ;
- докази сплати відповідачем орендної плати на суму 30 429 грн 01 коп. за період з 01.01.2022 до 31.12.2025 у справі відсутні;
- суд перевірив поданий позивачем розрахунок інфляційних втрат на суму 3 999 грн 88 коп. за визначені позивачем періоди та вважає такий розрахунок правомірним та арифметично правильним, а позовні вимоги про стягнення заявлених інфляційних втрат - такими, що підлягають до задоволення;
- також суд перевірив поданий позивачем розрахунок 3% річних, та зазначає, що, здійснюючи розрахунок 3% річних, позивач не врахував, що у 2024 році 366 днів (високосний рік). Тому господарський суд здійснив власний перерахунок 3% річних за визначені позивачем періоди. Отже, позовні вимоги про стягнення 3% річних є обґрунтованими у розмірі 1 336 грн 48 коп.; у задоволенні вимоги про стягнення 3% річних на суму 1 грн 18 коп. слід відмовити;
- здійснення відповідачем оплати орендної плати за періоди, що передують спірному, спростовують його аргументи про необізнаність щодо зміни орендодавця за договором. Крім того, 30.07.2024 ТОВ "Агро-Парк 17" направлено на адресу СТОВ "Агрофірма Ясенівська" вимогу № 30/07/24-АП17-06, яку отримано відповідачем 08.08.2024 та претензію № 07/11/25-АП-17-04, яку відповідач отримав 13.11.2025;
- з моменту переходу права власності на земельну ділянку площею 4,8828 га з кадастровим номером 3520584500:02:000:2048 до ТОВ "Агро-Парк 17" до нього перейшли усі права та обов`язки попереднього орендодавця за договором оренди земельної ділянки від 20.08.2015 - ОСОБА_1 . Сторони не зобов`язані вносити зміни до договору оренди із зазначенням нового власника земельної ділянки чи укладати будь-які інші додаткові угоди до договору у зв`язку із зміною власника;
- суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 20.11.2024 у справі № 918/391/23, що під систематичністю під час вирішення приватноправових спорів розуміються два та більше випадки несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами договору. Щодо поняття "несплата", вжите у пункті "д" частини 1 статті 141 Земельного кодексу України, то його потрібно розуміти саме як повну несплату орендної плати;
- отже, несплата відповідачем орендної плати за період 01.01.2022 - 31.12.2025 підпадає під кваліфікацію "систематична несплата орендної плати";
- відповідач не повідомив і не довів перед судом наявність обставин, які є підставою для звільнення від сплати, а також не подав до суду докази сплати орендної плати за вказаний період;
- господарський суд відхиляє доводи відповідача, викладені у відзиві, щодо неправомірного нарахування інфляційних втрат та 3% річних;
- з урахуванням того, що відповідач не здійснював сплату орендних платежів упродовж тривалого періоду, таке неналежне виконання умов договору суттєво позбавило орендодавця очікуваного результату від договору оренди;
- у зв`язку з цим господарський суд дійшов висновку, що допущене відповідачем порушення є істотним у розумінні статті 651 Цивільного кодексу України, а тому вимога про розірвання договору оренди є правомірною, належно обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі;
- у зв`язку з розірванням договору оренди землі за рішенням суду, вимога позивача про зобов`язання відповідача повернути орендовану земельну ділянку є обґрунтованою та також підлягає задоволенню.

Не погодившись з вказаним рішенням, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Ясенівська" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх. № суду 50214 від 13.05.2026), в якій просить скасувати рішення Господарського суду Кіровоградської області від 14.04.2026 у справі №912/92/26 повністю і ухвалити нове рішення, яким задовольнити апеляційну скаргу відповідача повністю. Стягнути з позивача суму сплаченого судового збору.
Апеляційна скарга обґрунтована наступними обставинами:
- орендар добросовісно виконував своє зобов`язання, має належне підтвердження отримання орендної плати орендодавцем - Копанєвим В.В. З 2017 року орендодавець Копанєв В.В. на підприємство не з`являвся та орендну плату не отримував. Орендодавець претензій (заяв) щодо невиплати орендної плати не надсилав та не заявляв. Суд фактично проігнорував та не дослідив офіційні повідомлення (документи про власність на земельну ділянку) та про направлення підприємству (відповідачу) про право власності;
- також суд першої інстанції проігнорував той факт, що підприємство (відповідач), договір оренди (договір суборенди) з ТОВ "Агро-Парк 17" та орендарем СТОВ "Агрофірма Ясенівська", як з новим власником не заключало. Істотні умови договору чи додаткову угоду - не погоджували. Акт прийому-передачі землі між відповідачем та позивачем не погоджували та не підписували;
- рахунки про перерахування орендної плати за договором оренди землі від ТОВ "Агро-Парк 17" до відповідача не надходили (фізично відсутні);
- суд першої інстанції проігнорував норми статті 61 Конституції України, де вказано про те, що забороняється подвійне притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (лат. non bis in idem - "двічі за одне й те саме не карають"), який має на меті уникнути несправедливого покарання;
- підприємство (відповідач) категорично не погоджується та заперечує щодо застосування норм частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України при одночасному стягненні з відповідача пені, індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми. Інший розмір відсотків, що встановлений договором, суд першої інстанції проігнорував;
- суд першої інстанції взагалі не взяв до уваги договір оренди землі, який укладеницй між сторонами, а саме: в пункті 14 договору вказані умови про невнесення орендної плати у вказані строки;
- позивач не довів факту систематичного порушення відповідачем умов договору оренди земельної ділянки щодо своєчасної сплати орендної плати;
- позивач та суд не розуміють, що таке систематична несплата орендної плати;
- суд також проігнорував питання, щодо права на врожай. Судова практика щодо права на врожай в Україні ґрунтується на принципі "врожай належить законному землекористувачеві". Право власності на врожай виникає у особи, яка на законних підставах (оренда, власність, емфітевзис) володіє земельною ділянкою під час його вирощування. Відповідач обробив земельну ділянку (поле) по осені: вніс мінеральні добрива, посіяв озимину, коли договір ще діяв, врожай до збирання буде готовий в червні-липні. Судова практика часто стає на бік орендаря (якщо інше не передбачено договором), суд не вирішив дане питання, щодо дозволу зібрати врожай, оскільки відповідач поніс витрати на посів законно;
- також незрозуміло, з якого розрахунку та на яких підставах суд першої інстанції провів стягнення судового збору в сумі 9 984 грн 00 коп. з відповідача СТОВ "Агрофірма Ясенівська".

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Фещенко Ю.В. (доповідач), суддів - Золотарьової Я.С., Мартинюка С.В.
Апеляційну скаргу було подано без додержання вимог, встановлених статтею 258 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.05.2026 апеляційну скаргу було залишено без руху та скаржнику надано строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
Від скаржника надійшло клопотання (вх. № суду 7223/26 від 01.06.2026) щодо усунення недоліків апеляційної скарги.
Розпорядженням керівника апарату Центрального апеляційного господарського суду від 04.06.2026, у зв`язку з відпусткою судді Мартинюка С.В. - члена колегії суддів, відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених Рішенням зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду від 01.04.2025 № 1, для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у судовій справі.
Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2026 визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Фещенко Ю.В. (доповідач), суддів: Джепи Ю.А., Золотарьової Я.С.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.06.2026 відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою; розгляд справи призначено у судовому засіданні на 08.07.2026.

Від позивача (ТОВ "Агро-Парк 17") до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. № суду 7570/26 від 08.06.2026), в якому він просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги СТОВ "Агрофірма Ясенівська", а рішення Господарського суду Кіровоградської області від 14.04.2026 у справі № 912/92/26 - залишити без змін.
Відзив на апеляційну скаргу обґрунтований наступними обставинами: 
- перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору (пункт 40 договору оренди землі від 20.08.2015);
- СТОВ "Агрофірма Ясенівська" не сплатило орендну плату за користування земельною ділянкою за період з 01.01.2022 по 31.12.2025 (включно), внаслідок чого у нього перед ТОВ "Агро-Парк 17" виникла заборгованість в сумі 30 429 грн 01 коп.;
- за обставин переходу від Копанєва В.В. до ТОВ "Агро-Парк 17" права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3520584500:02:000:2048, між ТОВ "Агро-Парк 17", як орендодавцем, та СТОВ "Агрофірма Ясенівська", як орендарем, виникли правовідносини з оренди землі, врегульовані Законом України "Про оренду землі" та договором оренди землі від 20.08.2015;
- доводи відповідача щодо того, що йому не було відомо про перехід права власності на земельну ділянку до ТОВ "Агро-Парк 17" є безпідставними, адже із заключної виписки АТ КБ "Приватбанк" за рахунком ТОВ "Агро-Парк 17" за період з 01.01.2021 до 31.10.2021 слідує, що 13.10.2021 відповідач здійснив на користь позивача три оплати на суму 93 772 грн 00 коп. кожна з такими призначеннями платежу: "орендна плата за 2019 за користування зем.ділянками згідно рах.№1 від 13.10.2021, у т.ч. ПДВ 20% = 15 628 грн 67 коп.", "орендна плата за 2020 за користування зем.ділянками згідно рах.№2 від 13.10.2021, у т.ч. ПДВ 20% = 15 628 грн 67 коп.", "орендна плата за 2020 за користування зем.ділянками згідно рах.№2 від 13.10.2021, у т.ч. ПДВ 20% = 15 628 грн 67 коп.". Крім того, ТОВ "Агро-Парк 17" зверталося до СТОВ "Агрофірма Ясенівська" із вимогою від 30.07.2024 № 30/07/24-АП17-06 та доданим до неї Актом звірки взаєморозрахунків (отримана відповідачем поштою 08.08.2024) та претензією від 07.11.2025 № 07/11/25-АП17-04 із зазначенням у ній реквізитів банківських рахунків для зарахування коштів та, зокрема, доданим до неї Актом звірки взаєморозрахунків (отримана відповідачем 13.11.2025) про, зокрема, погашення заборгованості з орендної плати за користування земельними ділянками, у тому числі земельною ділянкою з кадастровим номером 3520584500:02:000:2048, які залишилися СТОВ "Агрофірма Ясенівська" без відповіді та без задоволення. Вказаними обставинами підтверджується, що СТОВ "Агрофірма Ясенівська" було обізнане, що орендодавцем земельної ділянки є ТОВ "Агро-Парк 17" та поінформоване про необхідність виконання перед ним зобов`язань з виплати орендної плати за користування земельною ділянкою за період 2022-2025 років, чим спростовуються твердження відповідача про його необізнаність про зміну орендодавця за договором оренди землі від 20.08.2015, відсутність претензій орендодавця щодо невиплати орендної плати та необхідність погашення заборгованості з орендної плати;
- СТОВ "Агрофірма Ясенівська" у відзиві на позовну заяву та апеляційній скарзі не заперечує, що з 2017 року попереднім власником земельної ділянки Копанєвим В.В. орендна плата не отримувалася та, водночас, як у відзиві на позовну заяву, так і в апеляційній скарзі не наводить обставин з виконання обов`язку по виплаті орендної плати орендодавцю ОСОБА_1 (відсутність якого протягом тривалого часу та не виплата йому орендної плати не викликало у відповідача занепокоєння щодо належного виконання ним власних обов`язків за договором) та не надає жодних доказів виконання такого обов`язку за 2022-2025 роки;
- із змісту позовних вимог ТОВ "Агро-Парк 17" слідує, що ним не заявлялася вимога про стягнення із відповідача пені, в тому числі пені на підставі пункту 14 договору оренди землі від 20.08.2015, як штрафної санкції за неналежне виконання договірних зобов`язань. Натомість, позивачем заявлено вимогу про стягнення основної суми боргу лише з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох відсотків річних від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України;
- за фактичних обставин не сплати СТОВ "Агрофірма Ясенівська" орендної плати за користування земельною ділянкою за 2022, 2023, 2024, 2025 роки за договором оренди землі від 20.08.2015, СТОВ "Агрофірма Ясенівська" допущено випадки систематичної несплати орендної плати, що є самостійною та достатньою підставою для розірвання договору оренди землі;
- фактичні обставини спору свідчать, що СТОВ "Агрофірма Ясенівська" повністю не сплачено за договором оренди землі від 20.08.2015 орендну плату за користування земельною ділянкою за 2022, 2023, 2024, 2025 роки, тобто ним допущено випадки систематичної несплати орендної плати, що є самостійною та достатньою підставою для розірвання договору оренди землі згідно з пунктом "д" частини 1 статті 141 Земельного кодексу України;
- відтак, суд першої інстанції в рішенні від 14 .04.2026 дійшов вірного висновку про задоволення позовної вимоги про розірвання договору оренди землі від 20.08.2015 на підставі частини 1 статті 32 Закону України "Про оренду землі" та пункту "д" частини 1 статті 141 Земельного кодексу України;
- відповідач, посилаючись на те, що ним засіяно спірну земельну ділянку озимими культурами, не надав ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції жодного належного та допустимого доказу, на підтвердження факту здійснення посіву на цій земельній ділянці. Такі твердження не підтверджені жодними первинними документами чи іншими доказами, що виключає можливість покладення їх в основу судового рішення. Крім того, відповідач (орендар) ігнорує обставини, що договір оренди земельної ділянки розірвано з підстав істотного порушення його умов саме з боку орендаря. Як сторона, яка допустила порушення зобов`язання, відповідач не може отримувати переваги від власної неправомірної поведінки, зокрема у вигляді збереження фактичного користування земельною ділянкою після припинення договору або набуття будь-яких похідних прав, у тому числі права на збирання врожаю. Суд першої інстанції, розглядаючи в межах предмета та підстав позову справу № 912/92/26, не зобов`язаний вирішувати питання щодо надання відповідачу дозволу на збирання врожаю, оскільки такі вимоги не були предметом розгляду. Питання про правову долю посівів може бути вирішене виключно в межах окремо заявлених позовних вимог (зокрема, про відшкодування витрат або застосування норм про безпідставне збагачення), але не шляхом автоматичного збереження за орендарем права на врожай після припинення договору. Понесені відповідачем витрати, навіть за умови їх доведеності, не породжують самостійного речового чи зобов`язального права на врожай після втрати правового титулу на земельну ділянку та не можуть слугувати підставою для продовження користування нею. Водночас, відповідач не позбавлений права на судовий захист шляхом звернення з відповідними вимогами про відшкодування витрат у порядку, передбаченому законодавством. Однак, зазначені обставини не є підставою для визнання за ним права на подальше користування земельною ділянкою або на збирання врожаю після розірвання договору оренди.

Розпорядженням керівника апарату Центрального апеляційного господарського суду від 24.06.2026, у зв`язку з вчиненням процесуальної дії, відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених Рішенням зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду від 01.04.2025 № 1, призначено автоматизований розподіл судової справи, за результатами якого справа № 912/92/26 передана (повернута) раніше визначеному складу суду.
Відповідно до частини 13 статті 32 Господарського процесуального кодексу України справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута тим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи викладене, справа у відповідності до частини 13 статті 32 Господарського процесуального кодексу України розглядається колегією суддів, визначеною відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2026, а саме: колегією суддів у складі: головуючого судді - Фещенко Ю.В. (доповідач), суддів - Золотарьової Я.С., Мартинюка С.В.

У судове засідання 08.07.2026 представники скаржника (відповідача) та позивача не з`явилися, причин нез`явлення суду не повідомили, жодних клопотань від зазначених учасників судового процесу до апеляційного господарського суду не надходило.
При цьому апеляційним господарським судом встановлено, що всі учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, а саме: шляхом направлення ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 04.06.2026 до Електронних кабінетів в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, на підтвердження чого до матеріалів справи долучені Довідки про доставку електронного листа, згідно з якими ухвала суду від 04.06.2026 доставлена до Електронних кабінетів всіх учасників справи (позивача та відповідача) - 04.06.2026 після 17 години (з урахуванням положень частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала вважається врученою 05.06.2026). 
Апеляційним господарським судом враховано, що відповідно до частини 4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.
Колегією суддів відзначено, що у даному випадку всі учасники справи отримали ухвалу суду від 04.06.2026 завчасно; підстави для відкладення розгляду справи чи оголошення перерви у судовому засіданні 08.07.2026, визначені Господарським процесуальним кодексом України, відсутні.
Враховуючи те, що явка представників учасників справи в судове засідання не визнавалась судом обов`язковою, всі учасники справи були належним чином та завчасно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, достатність матеріалів справи для їх розгляду по суті, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у призначеному судовому засіданні. 
Суддею-доповідачем у судовому засіданні 08.07.2026 було оголошено зміст апеляційної скарги відповідача та зміст відзиву на апеляційну скаргу, поданий позивачем.
Під час розгляду апеляційної скарги судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що апеляційним господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції під час апеляційного провадження.
Згідно з положеннями частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
У судовому засіданні 08.07.2026, відповідно до статей 240, 283 Господарського процесуального кодексу України, колегією суддів підписано вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, перевіривши дотримання судом першої інстанції норм процесуального права, а також правильність застосування норм матеріального права, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.
20.08.2015 ОСОБА_1 (далі по тексту - орендодавець) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Ясенівська" (далі по тексту - орендар, СТОВ "Агрофірма Ясенівська", відповідач) було укладено Договір оренди землі (далі - Договір оренди), на підставі пунктів 1, 2 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Михайлівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області; в оренду передається земельна ділянка № 353-1 кадастровий № 3520584500:02:000:2048, земельна ділянка загальною площею 4,8828 га, у тому числі ріллі 4,8828 га.
У пункті 8 Договору оренди сторони погодили, що договір укладено на 15 (п`ятнадцять) років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. У разі закінчення строку дії договору до збирання врожаю, орендодавець повинен дати змогу орендарю зібрати врожай.
У пункті 45 Договору оренди сторони погодили, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.
Договір підписаний сторонами та скріплений печаткою відповідача.
05.10.2014 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за СТОВ "Агрофірма Ясенівська" зареєстровано право оренди на земельну ділянку за записом № 11467683 про інше речове право (право оренди).
Відповідно до пункту 5 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 92 361 грн 00 коп.
Відповідно до пунктів 9, 10, 11 Договору оренди орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 7% від грошової оцінки земельної ділянки. Форма: грошова або продукція вироблена по собівартості, але не вище державних закупівельних цін. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України форматами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи провадження його дії. Орендна плата вноситься у такі строки з 01.07 до 31.12 кожного року.
Згідно з умовами пунктів 38, 39 Договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається. Умовою розірвання договору в односторонньому порядку є невиконання умов договору однією із сторін.
Відповідно до пункту 40 Договору оренди перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи-орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду, переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем.
Згідно з пунктом 21 Договору після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку в стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Орендодавець у разі погіршення корисних властивостей орендованої земельної ділянки, пов`язаних в зміною її стану, має право на відшкодування збитків у розмірі, визначеному сторонами. Якщо сторонами не досягнуто згоди про розмір відшкодування збитків, спір розв`язується у судовому порядку.
05.12.2017 право власності на спірну земельну ділянку зареєстроване за позивачем на підставі договору міни, серія та номер: 1059, виданий 05.12.2017, видавник: Котляренко Юрій Іванович Приватний нотаріус Олександрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 443404695 від 12.09.2025.
30.07.2024 ТОВ "Агро-Парк 17" направлено на адресу СТОВ "Агрофірма Ясенівська" лист №30/07/24-АП17-06, у якому викладено вимогу про сплату заборгованості, зокрема, за земельною ділянкою з кадастровим номером 3520584500:02:000:2048, що становить 240 658 грн 58 коп. в строк до 10.08.2024 в повному обсязі та додано Акт звірки взаєморозрахунків станом на 31.07.2024. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 2500200010817, відповідач отримав лист 08.08.2024.
Матеріали справи не містять відповіді на зазначену вимогу.
ТОВ "Агро-Парк 17" зверталось до СТОВ "Агрофірма Ясенівська" з претензією №07/11/25-АП-17-04 від 07.11.2025, у якій викладено вимогу погасити заборгованість на загальну суму 367 123 грн 31 коп., яка, серед іншого, виникла внаслідок несплати відповідачем орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером 3520584500:02:000:2048. Крім того, позивач просив достроково розірвати договори оренди землі щодо земельних ділянок, зокрема, земельної ділянки 3520584500:02:000:2048, підписавши відповідні договори про розірвання договорів оренди землі, що додаються. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №2500200171492, відповідач отримав претензію 13.11.2025.
Претензія залишилась без відповіді та задоволення.
За твердженням позивача, на порушення взятих на себе зобов`язань відповідачем не сплачується орендна плата за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 3520584500:02:000:2048 у встановленому розмірі та строки, у зв`язку з чим виникла заборгованість зі сплати орендних платежів, що згідно з наведеним у позовній заяві розрахунком за період з 01.01.2022 по 31.12.2025 (включно) становить 30 429 грн 01 коп., з яких:
1) за період з 01 січня по 31 грудня 2022 року (включно) - 7 197 грн 02 коп., що складає 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка за 2022 рік становить 102 814 грн 57 коп., коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки за 2022 рік становив 1,0;
2) за період з 01 січня по 31 грудня 2023 року (включно) - 7 197 грн 02 коп., що складає 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка за 2023 рік становить 102 814 грн 57 коп., коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки за 2023 рік становив 1,0;
3) за період з 01 січня по 31 грудня 2024 року (включно) - 7 564 грн 07 коп., що складає 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка за 2024 рік становить 108 058 грн 11 коп.;
4) за період з 01 січня по 31 грудня 2025 року (включно) - 8 470 грн 90 коп., що складає 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка за 2025 рік становить 121 012 грн 75 коп.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. 
Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди.
Відповідно до статей 13, 14 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.
Відповідно до статті 32 Закону України "Про оренду землі" (в редакції на час набуття позивачем права власності на земельну ділянку) перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.
Згідно з частиною 1 статті 148-1 Земельного кодексу України, до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.
Як передбачено частиною 4 статті 148-1 Земельного кодексу України, внесення змін до договорів оренди із зазначенням нового власника земельної ділянки не вимагається і здійснюється лише за згодою сторін договору.
Як було зазначено вище, у пункті 40 Договору було визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи-орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду, переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем.
Враховуючи зазначене законодавче регулювання, з моменту переходу права власності на земельну ділянку площею 4,8828 га з кадастровим номером 3520584500:02:000:2048 до ТОВ "Агро-Парк 17" до нього перейшли усі права та обов`язки попереднього орендодавця за договором оренди земельної ділянки від 20.08.2025 - ОСОБА_1 .
При цьому внесення змін до договору оренди із зазначенням нового власника земельної ділянки чи укладення будь-яких інших додаткових угод до Договору у зв`язку із зміною власника не вимагається. 
Отже, доводи скаржника щодо відсутності укладеного між позивачем та відповідачем договору (додаткової угоди), а також Акту приймання-передачі земельної ділянки відхиляються апеляційним господарським судом, як такі що суперечать положенням статті 148-1 Земельного кодексу України.
З огляду на зазначене, колегією суддів розцінюються критично доводи скаржника щодо того, що Копанєвим В.В. (орендодавцем за Договором оренди до 20.08.2015) претензій (заяв), щодо невиплати орендної плати в період з 01.01.2022 по 31.12.2025 до відповідача не висувалось, оскільки в цей період Копанєв В.В. не мав прав на отримання орендної плати за користування спірною земельною ділянкою. 
Доводи скаржника щодо того, що йому не було відомо про перехід права власності на земельну ділянку до ТОВ "Агро-Парк 17" апеляційний господарський суд також вважає безпідставними, з огляду на таке.
Дослідивши зміст заключної виписки АТ КБ "Приватбанк" за рахунком позивача за період з 01.01.2021 до 31.10.2021 суд першої інстанції вірно встановив, що 13.10.2021 відповідач здійснив на користь позивача три оплати на суму 93 772 грн з такими призначеннями платежу: "Орендна плата за 2019 за користування зем.ділянками згідно рах.№1 від 13.10.2021 р., у т.ч. ПДВ 20% = 15 628,67 грн.", "Орендна плата за 2020 за користування зем.ділянками згідно рах.№2 від 13.10.2021 р, у т.ч. ПДВ 20% = 15 628,67 грн.", "Орендна плата за 2020 за користування зем.ділянками згідно рах.№2 від 13.10.2021 р, у т.ч. ПДВ 20% = 15 628,67 грн.".
З вказаної банківської виписки вбачається, що, щонайменше з 13.10.2021, відповідач був обізнаний про зміну власника земельної ділянки, отже у спірний період користування земельною ділянкою, - з 01.01.2022 по 31.12.2025, відповідач знав про належного орендодавця за договором та зобов`язаний був сплачувати орендну плату у визначеному в пунктах 9, 10, 11 Договору оренди порядку. 
Крім того, 30.07.2024 ТОВ "Агро-Парк 17" направлено на адресу СТОВ "Агрофірма Ясенівська" вимогу № 30/07/24-АП17-06, яку отримано відповідачем 08.08.2024 та претензію №07/11/25-АП-17-04, яку відповідач отримав 13.11.2025.
За змістом статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Відповідно до частин 1 - 3 статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Частиною 1 статті 24 Закону України "Про оренду землі" визначено, що орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку.
Згідно з частиною 2 статті 25 Закону України "Про оренду землі" орендар земельної ділянки зобов`язаний, серед іншого, своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.
Як було зазначено вище, у пунктах 9, 10, 11 Договору оренди були визначені порядок та строки сплати орендної плати. 
Як убачається з Витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земляної ділянки нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 3520584500:02:000:2048 становила: 
- за 2022 рік - 102 814 грн 57 коп.; 
- за 2023 рік - 102 814 грн 57 коп.; 
- за 2024 рік - 108 058 грн 11 коп.; 
- за 2025 рік - 121 012 грн 75 коп.
За нормою статті 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.
Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі статтею 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Докази сплати відповідачем орендної плати за період з 01.01.2022 до 31.12.2025 у матеріалах справи відсутні.
Відповідач наданий позивачем розрахунок орендної плати за період з 01.01.2022 до 31.12.2025 на суму 30 429 грн 01 коп. не заперечив, контррозрахунку не надав.
Перевіривши виконаний позивачем розрахунок заборгованості відповідача з орендної плати за період з 01.01.2022 до 31.12.2025 за Договором, господарський суд дійшов вірного висновку, що розрахунок здійснений позивачем вірно, у відповідності до умов договору та чинного законодавства.
Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за період з 01.01.2022 до 31.12.2025 є обґрунтованою та підлягає задоволенню в сумі 30 429 грн 01 коп., з яких:
1) за період з 01 січня по 31 грудня 2022 року (включно) - 7 197 грн 02 коп., що складає 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка за 2022 рік становить 102 814 грн 57 коп., коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки за 2022 рік становив 1,0;
2) за період з 01 січня по 31 грудня 2023 року (включно) - 7 197 грн 02 коп., що складає 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка за 2023 рік становить 102 814 грн 57 коп., коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки за 2023 рік становив 1,0;
3) за період з 01 січня по 31 грудня 2024 року (включно) - 7 564 грн 07 коп., що складає 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка за 2024 рік становить 108 058 грн 11 коп.;
4) за період з 01 січня по 31 грудня 2025 року (включно) - 8 470 грн 90 коп., що складає 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка за 2025 рік становить 121 012 грн 75 коп.
При цьому правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статей 549 - 552, 611, 625 Цивільного кодексу України.
Так, відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просив суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за загальний період з січня 2023 року по листопад 2025 року в сумі 3 999 грн 88 коп., а також 3% річних за загальний період прострочення з 01.01.2023 по 12.01.2026 в сумі 1 337 грн 66 коп. 
Суд першої інстанції, перевіривши здійснені позивачем розрахунки, дійшов вірного висновку, що вимоги про стягнення інфляційних втрат підлягають задоволенню в сумі 3 999 грн 88 коп.; вимоги про стягнення 3% річних підлягають частковому задоволенню в сумі 1 336 грн 48 коп.
Доводи скаржника про неправомірність нарахування інфляційних втрат та 3% річних колегією суддів відхиляються, з огляду на таке.
Передбачене частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат та 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц).
Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (подібна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18, від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, від 07.02.2024 у справі № 910/3831/22).
Крім того, згідно з пунктами 41, 42 Договору оренди за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. Сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.
Так, у пункті 14 Договору оренди сторони передбачили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором з вини орендаря, справляється пеня у розмірі 0,01% несплаченої суми за кожний день прострочення.
У той же час, проаналізувавши зміст позовних вимог, колегія суддів зазначає, що позивач вимог про стягнення пені не заявляв, як наслідок посилання скаржника на порушення судом першої інстанції статті 61 Конституції України відхиляється колегією суддів, як необґрунтоване.
Щодо тверджень скаржника про недоведеність позивачем факту систематичного порушення відповідачем умов договору апеляційний господарський суд зазначає таке.
Відповідно до пункту "д" частини 1 статті 141 Земельного кодексу України систематична несплата орендної плати є підставою для припинення права користування земельною ділянкою.
Суд першої інстанції вірно врахував висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 20.11.2024 у справі № 918/391/23, яка звернула увагу на те, що під систематичністю під час вирішення приватноправових спорів розуміються два та більше випадки несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами договору. Щодо поняття "несплата", вжите у пункті "д" частини 1 статті 141 Земельного кодексу України, то його потрібно розуміти саме як повну несплату орендної плати.
Отже, враховуючи встановлені у даній справі обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку що несплата відповідачем орендної плати у період з 01.01.2022 по 31.12.2025 підпадає під кваліфікацію "систематична несплата орендної плати".
При цьому відповідач не повідомив і не довів перед судом наявність обставин, які є підставою для звільнення його від сплати орендної плати в період з 01.01.2022 по 31.12.2025.
Щодо вимоги позивача про розірвання договору оренди землі та повернення на користь позивача земельної ділянки площею 4,8828 га слід зазначити таке.
Як було встановлено вище, Договір оренди було укладено на 15 років, отже договір був діючим на час розгляду справи судом. 
Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідношення.
Згідно зі статтями 31, 32 Закону України "Про оренду землі", на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом, в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору.
Як було зазначено вище, відповідно до пункту 39 Договору оренди розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається. Умовою розірвання договору в односторонньому порядку є невиконання умов договору однією із сторін.
Також статтею 141 Земельного кодексу України встановлено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.
При вирішенні питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню підлягають положення частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України щодо підстав для розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін з підстав істотного порушення договору другою стороною (подібний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 30.04.2024 у справі №903/775/23).
За приписами статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
У постанові Верховного Суду від 24.06.2020 у справі № 922/2216/19 вказано, що істотним є таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. Водночас, йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.
З урахуванням того, що відповідач не здійснював сплату орендних платежів упродовж тривалого періоду (в період з 01.01.2022 по 31.12.2025), є очевидним, що таке неналежне виконання умов договору суттєво позбавило орендодавця очікуваного результату від договору оренди.
У зв`язку з викладеним суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що допущене відповідачем порушення є істотним у розумінні статті 651 Цивільного кодексу України, а тому вимога про розірвання договору оренди є правомірною, належно обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Відповідно до статті 34 Закону України "Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди орендар зобов`язаний повернути земельну ділянку орендодавцю на умовах, визначених договором, і не має права утримувати її з метою задоволення власних вимог до орендодавця.
Враховуючи вказане, у зв`язку з розірванням договору оренди землі за рішенням суду, вимога позивача про зобов`язання відповідача повернути орендовану земельну ділянку є обґрунтованою та також підлягає задоволенню.
Отже, за результатами розгляду справи суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач належними та допустимими доказами довів наявність у відповідача заборгованості за Договором оренди, а також наявність підстав для розірвання Договору оренди та повернення земельної ділянки позивачу.
З урахуванням викладеного позов підлягає частковому задоволенню.
Посилання скаржника на те, що він до моменту звернення позивача із позовом до суду обробив спірну земельну ділянку (вніс мінеральні добрива, посіяв озимину) та врожай до збирання буде готовий лише в червні-липні, але суд першої інстанції не вирішив питання щодо дозволу зібрати врожай, колегією суддів відхиляються, з огляду на те, що в предмет доказування у даній справі не входять питання наявності та правової долі посівів на спірній земельній ділянці; будь-яких вимог з цього приводу відповідачем в межах справи № 912/92/26 не заявлялась, отже судом такі вимоги не розглядались. 
У даній справі суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції. 
З огляду на викладене, доводи скаржника, наведені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи та спростовуються вищевикладеним.
За результатом апеляційного перегляду справи колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.
Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на все вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення Господарського суду Кіровоградської області від 26.03.2026 у справі № 912/94/26 таким, що підлягає залишенню без змін. 
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
З підстав наведеного та керуючись статтями 129, 269, 270, 275 - 284, 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Ясенівська" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 14.04.2026 у справі № 912/92/26 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 14.04.2026 у справі №912/92/26 - залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Ясенівська".

4. Матеріали справи № 912/92/26 повернути до Господарського суду Кіровоградської області.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена та підписана 13.07.2026.

Головуючий суддя Ю.В. Фещенко

Суддя Я.С. Золотарьова 

Суддя С.В. Мартинюк