Єдиний унікальний номер № 538/1720/26 
Провадження № 3/538/470/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

14 вересня 2026 року м.Лохвиця 

Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Кунець М.Г., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката - Чабаненка Валерія Олексійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Лохвиця адміністративний матеріал, що надійшов з ВП № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
в с т а н о в и в:
Опис обставин справи, установлених під час судового розгляду.

28 липня 2026 року о 19 годині 57 хвилин у місті Лохвиця по вулиці Шевченка,43, ОСОБА_1 , керував автомобілем Mersedes Benz, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в порушення п.2.5 ПДР України, що зафіксовано на нагрудний персональний відеореєстратор 1014850039.
Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , дії останнього кваліфіковано за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП).
Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пункт 2.5 ПДР України передбачає обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння у водія транспортного засобу може бути встановлений лише в порядку, передбаченому Інструкцією від 09 листопада 2015 року № 1452/735 "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".
Ставлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, до вчинення інкримінованого правопорушення
Під час складання протоколу ОСОБА_1 роз`яснено права, передбачені статтею 268 КУпАП, та зміст статті 63 Конституції України, зауважень до протоколу про адміністративне правопорушення він не надавав, дії працівників поліції не оскаржував.
ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав. 
Захисник правопорушника, адвокат Чабаненко В.О., в судовому засіданні просив відповідно до вимог ст. 266 КУпАП закрити адміністративне провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вважає, що в порушення норм чинного законодавства, поліцейським без присутності свідків та відібрання у них пояснень, складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому вказано, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження медичного огляду. З відеозапису видно, що ОСОБА_1 не відмовлявся від медичного огляду, ніяких актів, направлень працівники поліції не складали. У матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспорного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що свідчить про ненаправлення його у заклад для проходження огляду. Крім того, в протоколі відсутні дії, що свідчили б про ухилення ОСОБА_1 від проходження огляду. До того ж, вважає, що відеоматеріали, додані до протоколу, не відображають реальної, об`єктивної картини того, що відбувалося 28.07.2026, так як вони поліцейськими самостійно, без попередження або виключалися, або були видалені.
Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів.
Відповідно до статті 9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.
Обов`язковою умовою, відповідно до положень КУпАП, притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Положеннями статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.
При цьому, у відповідності до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме в ньому повинні міститися повні й точні відомості про вчинене правопорушення і його кваліфікацію, що має значення для правильного вирішення справи.
Протокол від 28.07.2026 серії ЕПР1 № 731431 про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статті 256 КУпАП, тому є доказом у розумінні вимог статті 251 КУпАП.
За нормою статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що робиться відмітка у протоколі.
Відповідно до статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Суд критично оцінює доводи сторони захисту щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки вони спростовуються сукупністю досліджених у судовому засіданні належних, допустимих та достатніх доказів.
Зокрема, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та наявність передбачених законом підстав для проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також факт його відмови від проходження такого огляду підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення від 28.07.2026 серії ЕПР1 № 731431, направленням на огляд водія транспортного засобу від 28.07.2026, актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також відеозаписами, що містяться на DVD-дисках, у тому числі відеозаписом, зафіксованим технічним засобом № 1014850039.
Зміст зазначеного відеозапису узгоджується з іншими матеріалами справи, підтверджує обставини, викладені працівником поліції у протоколі, та не містить відомостей, які б свідчили про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення або про порушення встановленого порядку проведення огляду. Навпаки, з відеозапису вбачається послідовність дій працівників поліції під час оформлення матеріалів адміністративної справи, а також зафіксовано поведінку самого ОСОБА_1 та його ставлення до пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння.
Таким чином, досліджені судом докази є взаємоузгодженими, доповнюють один одного та у своїй сукупності підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому судом не встановлено будь-яких об`єктивних даних, які б давали підстави ставити під сумнів достовірність зазначених доказів або свідчили про їх неналежність чи недопустимість.
Посилання сторони захисту на відсутність складу адміністративного правопорушення суд вважає необґрунтованими, оскільки вони не спростовують установлених судом фактичних обставин та не узгоджуються з дослідженими доказами. Саме по собі заперечення особою факту вчинення правопорушення за наявності сукупності належних та узгоджених доказів не може бути підставою для висновку про відсутність події та складу адміністративного правопорушення.
Щодо клопотання захисника про виклик та допит свідків і працівника поліції, суд зазначає, що відповідно до завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення суд зобов`язаний всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи та вирішити її відповідно до закону. Водночас необхідність виклику та допиту зазначених осіб має оцінюватися судом з урахуванням уже наявних у справі доказів та їх доказового значення.
У даному випадку обставини, на підтвердження яких сторона захисту просила викликати свідків і працівника поліції, вже безпосередньо зафіксовані у матеріалах справи та на відеозаписах, які були досліджені судом. Відеозаписи дають можливість безпосередньо перевірити послідовність подій, дії працівників поліції та поведінку ОСОБА_1 , а тому виклик зазначених осіб за наведених обставин не є необхідним для встановлення фактичних обставин справи.
Крім того, сторона захисту не навела конкретних обставин, які можуть бути встановлені виключно шляхом допиту заявлених свідків або працівника поліції та які не можуть бути перевірені за допомогою вже наявних і досліджених судом доказів. З огляду на це суд не вбачає необхідності у задоволенні клопотання про їх виклик, оскільки наявні у справі докази є достатніми для повного та об`єктивного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому суд враховує, що відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, відеозапис, а також інші документи та інші фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вони є достатніми для встановлення факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП. Обставин, які б спростовували відомості, що містяться у протоколі та інших матеріалах справи, або ставили під сумнів достовірність зафіксованих на відеозаписі подій, судом не встановлено.
Отже, доводи сторони захисту щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, а також щодо необхідності виклику і допиту свідків та працівника поліції не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та спростовуються сукупністю досліджених доказів.
За встановлених фактичних обставин суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а відтак про наявність правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення відповідно до пункту 1 частини першої статті 284 КУпАП.
Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність
Обставини, що пом`якшують та обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлені.
Мотиви накладення адміністративного стягнення
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (стаття 23 КУпАП).
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є, зокрема, охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
З огляду на це, суд вважає, що для запобігання вчиненню нових правопорушень та виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, необхідно накласти на нього адміністративне стягнення, в межах санкції частини першої статті 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік.
Підстав для застосування статті 22 КУпАП до особи, суд не вбачає.
Вирішення питання щодо судових витрат
Згідно статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Пунктом п`ятим частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Інформація щодо наявності пільг, встановлених чинним законодавством України, у правопорушника відсутня та останнім суду не надавалася.
Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 130, 221, 283, 284, 287, 289, 294 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд
п о с т а н о в и в:
1. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік.
Реквізити для сплати штрафу: отримувач: ГУК Полтавська область/Полтавська/21081300; номер рахунку: UA048999980313050149000016001; ЄДРПОУ: 37959255; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).
2. Роз`яснити правопорушнику, що згідно із частиною першою статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу, згідно з частиною першою статті 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу - 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок, та витрати на облік зазначених правопорушень.
3.Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір в дохід держави в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Реквізити сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.
4. Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.
5.Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя      Мирослава КУНЕЦЬ