Провадження № 2/470/426/26
Справа № 470/483/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2026 року с-ще Березнегувате 
Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Орлової С.Ф.,
за участю секретаря судового засідання Ляшенко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні 14 вересня 2026 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,
ВСТАНОВИВ:
02 червня 2026 року позивач звернувся до суду з відповідною позовною заявою, через підсистему ЄСІТС "Електронний суд ", яка підписана його представником - Кудіною А.В., яка діє на підставі довіреності в порядку передоручення від 09 січня 2026 року.
У позовній заяві зазначено, що 19 березня 2025 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою було укладено договір про надання споживчого кредиту №7326845. За умовами договору ОСОБА_1 було надано позику зі сплатою відсотків за користування коштами.
02 вересня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачкою було укладено договір про надання споживчого кредиту №9394677.
Оскільки відповідачка належним чином не виконувала зобов`язання за кредитними договорами, утворилась заборгованість у загальному розмірі 84 730 грн, яка складається з заборгованості: за кредитним договором №7326845 - 29 000 грн, з яких: 10 000 грн - заборгованості за основним зобов`язанням; 14 000 грн - комісії за обслуговування кредиту; 5000 грн - пеня; за кредитним договором №9394677 - 55 730 грн, з яких: 17 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 30 230 грн - відсотки; 8500 грн - пеня.
24 лютого 2026 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №24022026, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників.
22.04.2026 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 22042026, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників.
Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитними договорами: №7326845 у розмірі 29 000 грн; №9394677 у розмірі - 55 730, а також понесені судові витрати.
Представниця позивача Кудіна А.В. в судове засідання не з`явилась, справу просила розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та не заперечувала проти заочного порядку розгляду справи, про що зазначила у прохальній частині позовної заяви.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного.
З матеріалів справи убачається, що 19 березня 2025 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою було укладено кредитний договір №7326845, за яким вона отримала кредит у розмірі 10 000 грн строком на 345 днів, який зобов`язалась остаточно повернути до 27 лютого 2026 року, сплатити відсотки за користування кредитом, які нараховуються за денною процентною ставкою 0.93%
Крім того, договором передбачено сплату комісії за надання кредиту в розмірі 1250 грн, яка нараховується за ставкою 12,50 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.
Пунктом 1.5.2. передбачена комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) (за весь строк кредитування): 30800.00 грн., що нараховується за ставкою 14.00 відсотків від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені Графіком платежів, який є додатком №1 до цього Договору. 
Кредитний договір та графік платежів за договором про споживчий кредит № 7326845 від 19 березня 2025 року, який є додатком № 1 до договору, укладені в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, створеному в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступному через сайт та/або мобільний додаток чи інші засоби відповідно до пункту 6 кредитного договору. Договір підписано відповідачкою із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 825246.
За п.2.1 Кредитного договору кредитні кошти було надано відповідачу у безготівковій формі на рахунок платіжної картки № НОМЕР_1 (а.с. 10-17).
На підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів від ТОВ «Мілоан» позивачем суду надано копію платіжного доручення №150002779 від 19.03.2025 року, відповідно до якого відповідачу перераховано згідно договору №7326845, 10 000 грн для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_1 (а.с. 22).
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач має заборгованість за кредитним договором №97326845 від 19.03.2025 року у розмірі 29 000 грн, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу - 10 000 грн, заборгованості по комісії за обслуговування кредиту – 14 000 грн , пеня - 5000 грн.
24 лютого 2026 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №24022026, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги у тому числі до відповідачки за кредитним договором №7326845 ( а.с.24-32).
Також, 02 вересня 2025 року між ТОВ "Авентус Україна" та відповідачкою було укладено договір №9394677 про надання споживчого кредиту, який підписаний відповідачем електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором С3372, 02.09.2025 року о 15:00:58.
Згідно п.п.1.2, 1.3 кредитного договору товариство надало клієнту грошові кошти в розмірі 15 000 грн, а споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ними та виконати інші обов`язки передбачені договором.
Відповідно до п. 1.4 кредитного договору, його строк становив 360 днів.
Як вбачається із п.п.1.5.1-1.5.2 кредитного договору, сторони також погодили фіксовану стандартну процентну ставку за користування коштами кредиту у розмірі 1,00% від суми кредиту за кожен день користування кредитом у межах строку надання кредиту. А також знижену процентну ставку 0,90% на день, яка застосовується з умов визначених п.1.5.1 договору.
За умовами п.2.1 розділу 2 договору «Порядок та умови надання кредиту» товариство зобов`язалося надати кошти кредиту у безготівковій формі шляхом їх перерахування відповідачу на платіжну картку № НОМЕР_1 .
За умовами п.п.6.4.1, 6.4.2 розділу 6. «Відповідальність сторін» Договору у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язався сплатити товариству штраф у розмірі 1800 грн. на четвертий день такого невиконання та/або неналежного виконання та у розмірі 450 грн. починаючи з п`ятого дня за кожен день невиконання та/або неналежного виконання ( а.с. 39-47).
13 вересня 2025 року між ТОВ "Авентус Україна" та відповідачем було укладено додаткову угоду до Договору №9394677 про надання споживчого кредиту від 02.09.2025 року, за якою сторони домовились збільшити суму кредиту на 2000 грн в зв`язку з чим погодили внести наступні зміни до договору: викласти п.1.3 договору в новій редакції "Сума кредиту(загальний розмір) складає: 17 000 гривень. Тип кредиту - кредит", а Додаток № 1 до договору було викладено в новій редакції ( а.с. 53-55).
Отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується довідкою ТОВ «ФК "Контрактовий Дім"» про перерахування грошових коштів у розмірі 15 000 грн за договором №9394677 від 02 вересня 2025 року, транзакція 1667848705 від 02.09.2025 року на платіжну карту № НОМЕР_1 (а.с. 60).
Відповідно до інформації ТОВ «Пейтек» від 23.04.2026 року №20260423-2.1, 13 вересня 2025 року о 09:44:05 було здійснено переказ коштів на картку клієнта № НОМЕР_1 у сумі 2000 грн, призначення платежу: виконання фінансових зобов`язань відповідно до укладеного договору №9394677 від 02.09.2025 року ( а.с. 59).
22.04.2026 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 22042026, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, у тому числі до відповідачки за кредитним договором №9394677 ( а.с.66-73).
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач має заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №9394677 від 02.09.2025 року в розмірі 55730 грн, яка складається з: 17000 грн - заборгованості за тілом кредиту, 30 230 грн - заборгованості за відсотками, 8500 грн - заборгованість за пенею (а.с. 61- 65).
Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що відповідач допустила неналежне виконання зобов`язань за кредитними договорами, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка добровільно нею не сплачується.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться.
У ч.1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення відповідачем отриманих в кредит коштів, в межах визначеного сторонами строку кредитування.
Таким чином суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення заборгованості за кредитними договорами є доведеними та обґрунтованими належними доказами у справі, а тому з неї підлягає стягненню на користь позивача нарахована заборгованість, яка за кредитним договором №7326845 складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10000 грн, а за кредитним договором №9394677 з простроченої заборгованості за тілом кредиту у розмірі 17000 грн та нарахованими відсотками у розмірі 30230 грн.
Щодо нарахування позивачем заборгованості за пенею в розмірі 5000 грн за кредитним договором №7326845 від 19.03.2025 року та у розмірі 8500 грн за договором №9394677 від 02.09.2025 року, суд доходить наступного.
Відповідно до статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу(далі Закон).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанови від 22 червня 2021 року у справі №334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022року у справі №477/874/19 (пункт 69)).
Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установивши, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу.
Оскільки неустойка за кредитним договором нарахована за період з 06 жовтня 2025 року по 21 квітня 2026 року, то відповідач звільняється від обов`язку її сплати на користь позивача в силу положень ЦК України.
Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за комісією нарахованою за обслуговування кредиту за кредитним договором№73266845 від 19.03.2025 року у розмірі 14000 грн суд доходить наступного.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі,пункту 4 частини першої статті1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування».
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові Великої Палати від 13 липня 2022 року у справі № 194/1387/19 (провадження № № 14-44цс21).
Відповідно до умов кредитного договору №7326845 від 19 березня 2025 року укладеного між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою передбачено сплату позичальником комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 30 800 грн за весь строк кредитування, що нараховується за ставкою 14% від суми у перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період, що встановлені графіком платежів, який є додатком №1 до договору. 
Однак розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості встановлено без уточнення найменування конкретних послуг та систематичності запиту споживачем інформації щодо обслуговування кредитної заборгованості.
Таким чином, вказані умови договору не містять розмежування платних та безоплатних послуг, як і не містять найменування цих послуг, а значить передбачають виключно платні послуги стосовно обслуговування кредиту в тому числі, слід розуміти, і послуги на вимогу споживача не частіше одного разу на місяць повідомляти йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надання виписки з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформації про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншої інформації , що суперечить вимогам частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», за яким надання таких послуг передбачено безоплатно.
Враховуючи те, що позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд доходить висновку про те, що положення договору про споживчий кредит, укладеного між відповідачем та ТОВ «Мілоан» щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором,є нікчемними.
Вказаний висновок ґрунтується на правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 194/1387/19 (провадження № 14-44цс21) та узгоджується з позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду висловленою у постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22).
Крім того, з розрахунку заборгованості, доданого позивачем, убачається, що відповідачем у рахунок погашення заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості за договором про споживчий кредит №7326845 було здійснено 12 (дванадцять) платежів по 1400 грн, на загальну суму 16 800 грн (а.с.23). Відповідно, сплачені відповідачем кошти в загальному розмірі 16 800 грн підлягають відрахуванню із суми заборгованості, нарахованої позивачем.
З урахуванням здійснених відповідачем платежів у загальному розмірі 16 800 грн, сума яких перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту, яка становить 10 000 грн, суд доходить висновку, що зобов`язання відповідача щодо повернення кредитних коштів виконано в повному обсязі за договором про споживчий кредит №7326845 від 19.03.2025 року. Оскільки інших складових заборгованості, позивачем до стягнення не заявлено, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит №7326845 від 19.03.2025 року. 
З огляду на викладене вище суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача лише заборгованості за кредитним договором № 9394677 у розмірі 47 230 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 17 000 грн та заборгованості за відсотками - 30 230 грн.
Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений при поданні позову пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.
Керуючись ст.ст.10, 13, 258, 263-265,268 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №9394677 від 02 вересня 2025 року у загальному розмірі 47 230 (сорок сім тисяч двісті тридцять) грн, з яких: 17 000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 30 230 грн - заборгованість за відсотками на рахунок НОМЕР_3 у АТ "ТАСкомбанк".
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" 1490 (одна тисяча чотириста дев`яносто) грн 94 коп судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте Березнегуватським районним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення повного тексту рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Європейська агенція з повернення боргів" - адреса місцезнаходження юридичної особи: індекс 07400, вул. Лісова, буд. № 2, м. Бровари, Броварський район, Київська область,ЄДРПОУ 35625014.

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя С.Ф. Орлова

Повне заочне рішення суду складене 16 вересня 2026 року.