Справа № 420/8697/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Радчука А.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – Міністерства оброни України (03168, м. Київ, проспект Повітряних сил України,6, код ЄДРПОУ 00034022), про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , за участю третьої особи – Міністерство Оброни України в якому позивач просить:
визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” від 28.02.2022 №168 за період з 16.05.2023 року по 30.05.2023 року, з 30.05.2023 року по 09.06.2023 року, з 12.07.2023 року по 07.09.2023 року у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з розрахунку 100 000 гривень на місяць, пропорційно часу перебування на стаціонарних лікуваннях в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;
зобов`язати військову частину НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” від 28.02.2022 №168 за період з 16.05.2023 року по 30.05.2023 року, з 30.05.2023 року по 09.06.2023 року, з 12.07.2023 року по 07.09.2023 року у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з розрахунку 100 000 гривень на місяць, пропорційно часу перебування на стаціонарних лікуваннях в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, з урахуванням виплачених сум.
Адміністративний позов поданий за допомогою системи “Електронний суд”.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_5 . У період з 15 жовтня 2022 року по 28 грудня 2023 року позивач проходив військову службу за мобілізацією у військовій частини НОМЕР_2 , що підтверджується записами військового квитка Серія НОМЕР_6 , та брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що підтверджується довідкою командира військової частини НОМЕР_2 від 17.05.2025 року №834. На підставі довідки №967 від 12.06.2023 року про обставини отримання травми (поранення, контузії, каліцтва), згідно Додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України №402 від 14.08.2008 р., позивач під час виконання бойового завдання з відсічі збройної агресії з боку російської федерації проти України 14.03.2023 року знаходячись на бойовій позиції отримав бойове травмування внаслідок ворожого обстрілу. Травма була отримана при виконанні завдань з захисту Батьківщини. Відповідно до виписок із медичних карток стаціонарного хворого, позивач перебував на стаціонарних лікуваннях по отриманому бойовому травмуванні: з 16.05.2023 року по 30.05.2023 року, виписка №5106 (18 діб стаціонару); з 30.05.2023 року по 09.06.2023 року, виписка №3233 (9 діб стаціонару); з 12.07.2023 року по 07.09.2023 року, виписка №1318 (58 діб стаціонару). 
Проте, як вважає позивач, відповідач безпідставно не здійснив виплату додаткової грошової винагороди відповідно до пункту 1 Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 16.05.2023 року по 30.05.2023 року, з 30.05.2023 року по 09.06.2023 року, з 12.07.2023 року по 07.09.2023 року у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з розрахунку 100 000 гривень на місяць, пропорційно часу перебування на стаціонарних лікуваннях в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, що слугувало підставою звернення позивача до суду з даним позовом.
Позивач стверджує, що відповідає умовам призначення додаткової винагороди, а саме позивач отримав поранення, внаслідок захисту Батьківщини та перебував на стаціонарних лікуваннях. Крім того, у позові зазначено, що представник позивача направив адвокатський запит щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 гривень за час перебування позивача на стаціонарному лікуванні, однак, відповідач не задовольнив звернення. На підставі викладеного позивач просить відновити його право на гарантовану державою додаткову винагороду.
Ухвалою суду від 06.04.2026 року позовну заяву залишено без руху, у зв`язку з невідповідністю вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України.
08.04.2026 року від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків, якою недоліки адміністративного позову усунуто у повному обсязі.
Ухвалою суду від 06.05.2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Також цією ухвалою суд витребував від військової частини НОМЕР_2 інформацію з її документальним підтвердженням щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” за період з 16.05.2023 року по 30.05.2023 року, з 30.05.2023 року по 09.06.2023 року, з 12.07.2023 року по 07.09.2023 року у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з розрахунку 100 000 гривень на місяць, пропорційно часу перебування на стаціонарних лікуваннях в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого.
21.05.2026 року відповідачем поданий відзив на позовну заяву з додатками.
Відповідно до відзиву, відповідач проти задоволення позову заперечує, з позовними вимогами не погоджується, з огляду на наступне.
У відзиві відповідачем зазначено, що ОСОБА_1 був призначений до на посаду водія 2 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_2 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №281 від 15.10.2022 року. Згідно довідки про обставини травми (контузії, поранення, каліцтва) №967 від 12.06.2023 року, матрос ОСОБА_1 14 березня 2023 року отримав акубаротравму, забій правого колінного суглоба. Однак, усупереч вказаному у позовній заяві про те, що довідка про обставини травми (контузії, поранення, каліцтва) вказує на те, що травма пов`язана із захистом Батьківщини, відповідач зазначив, що довідка про обставини травми (контузії, поранення, каліцтва) №967 не містить таких відомостей, а лише вказує на те, що травма була отримана під час виконання бойових завдань із захисту Батьківщини. Згідно довідки військово-лікарської комісії КНП «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради №334/6398 від 02.05.2023 року травму матроса ОСОБА_1 віднесено до травми легкого ступеню згідно наказу МОЗ №370 від 04.07.2007 року. Також, у вищезазначеній довідці зазначено, що «травма, ТАК, пов`язана із проходженням військової служби». Згідно довідки військово-лікарської комісії КНП «Овруцька міська лікарня» №151 від 09.06.2026 року матросу ОСОБА_1 надано відпуску за станом здоров`я на 30 діб. Зауважуємо, що дана довідка не має визначення про те, що травма пов`язана із захистом Батьківщини. Згідно довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_7 від 06 вересня 2023 року №1304 наслідки закритої травми пов`язані із захистом Батьківщини, інші діагнози пов`язані із проходженням військової служби та не пов`язані із проходженням військової служби.
Відповідач вказує, що підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої абз.3 п.1 Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 та п.11 розділу ХХХІV Наказу №260, є наявність тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини. У свою чергу, ступінь тяжкості поранення визначається Військово-лікарською комісією. Посилаючись на те, що надані позивачем довідки не підтверджують його перебування в спірні періоди з 16.05.2023 року по 30.05.2023 року, з 30.05.2023 року по 09.06.2023 року, з 12.07.2023 року по 07.09.2023 на стаціонарному лікуванні у зв`язку з виключно тяжким пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) пов`язаним із захистом Батьківщини, відповідач вважає, що підстави для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди за період з 16.05.2023 року по 30.05.2023 року, з 30.05.2023 року по 09.06.2023 року, з 12.07.2023 року по 07.09.2023 року у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з розрахунку 100 000 гривень на місяць, пропорційно часу перебування на стаціонарних лікуваннях в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, відсутні.
25.05.2026 року представником позивача подано відповідь на відзив.
У відповіді на відзив представник позивача всупереч доводам відповідача стосовно того, що у довідці ВЛК №334/6398 від 02.05.2023 зазначено, що травма, отримана під час виконання військових обов`язків, а не пов`язана із захистом Батьківщини, зазначив, що вказана довідка ВЛК була складена за відсутності довідки про обставини травми. Довідка про обставини травми позивача була підготовлена лише 12.06.2023 року, тому ВЛК у довідці №334/6398 від 02.05.2023 діяла виходячи з відсутністю довідки військової частини НОМЕР_2 про обставини травми позивача. З аналогічних підстав представник позивача заперечував проти доводів відповідача стосовно того, що у довідці ВЛК КНП «Овруцька міська лікарня» №151 від 09.06.2023 року відсутній запис, що травма позивача пов`язана із захистом Батьківщини, оскільки її також видано за відсутності довідки про обставини травми, яка була видана військовою частиною НОМЕР_2 12.06.2023 року.
На підставі викладеного, сторона позивача наполягає на тому, що відповідач безпідставно не здійснив виплату позивачу додаткової грошової винагороди відповідно до пункту 1 Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 року за період з 16.05.2023 року по 30.05.2023 року, з 30.05.2023 року по 09.06.2023 року, з 12.07.2023 року по 07.09.2023 року у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з розрахунку 100 000 гривень на місяць, пропорційно часу перебування на стаціонарних лікуваннях в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого.
Інші заяви по суті справи до суду не надходили. 
З огляду на заявлені позивачем вимоги, справу розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). 
Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 18.07.2022 року був призваний на військову службу по мобілізації відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 69/2022; у період з 15.10.2022 по 28.12.2023 рр. проходив військову службу у військовій частини НОМЕР_2 ; з 02.05.2024 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_5 , що підтверджується записами Військового квитка серії НОМЕР_6 , виданого 16.10.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_8 від 08.04.2024 року.
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 15.10.2022 №281, позивач зарахований до списків особового складу та на всі види забезпечення військової частини НОМЕР_2 з 15.10.2022.
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 28.12.2023 №344, позивач виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_2 з 28.12.2023 та направлений до нового місця служби. 
Згідно Довідки від 17.05.2025 року №834 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, виданої військовою частиною НОМЕР_2 , матрос ОСОБА_1 у період з 17.10.2022 по 14.03.2023, з 25.03.2023 по 17.04.2023 брав (брала) участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Донецька область, Волноваський район, Вугледарська міська ТГр. в районі н.п. Водяне.
12.06.2023 року військовою частиною НОМЕР_2 складено Довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №967, якою засвідчено, що матрос ОСОБА_1 14 березня 2023 року одержав: Д-3: ВГ, акубаротравма, забій правого колінного суглоба. За обставин: 14.03.2023р о 23.21 в районі нп Водяне Донецької обл, під час виконання бойових завдань і захисту Батьківщини, внаслідок застосування противником скидів ВОГ з БПЛА та ворожого артилерійського обстрілу отримав бойове травмування. Ознак кримінальних, адміністративних правопорушень або дій у стані алкогольного сп`яніння, а також навмисного спричинення собі тілесних ушкоджень не встановлено. Під час отримання травмування матрос ОСОБА_1 перебував у засобах індивідуального захисту. 
Підстава: Наказ командира військової частини НОМЕР_2 №230 від 11.06.2023 року.
У зв`язку з отриманим пораненням позивач перебував на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування, що підтверджується наступним, зокрема у спірний період:
Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 5106, у період з 16.05.2023 по 30.05.2023 рр. позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Овруцька міська лікарня». Направляється на ВЛК.
Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 3233, у період з 30.05.2023 по 09.06.2023 рр. позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Овруцька міська лікарня». Направляється на ВЛК.
Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 1318, у період з 12.07.2023 по 07.09.2023 рр. позивач перебував на стаціонарному лікуванні у військовій частині НОМЕР_7 . Представлений на ВЛК.
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 03.05.2023 №120, матрос ОСОБА_1 , водій 2 роти морської піхоти, 02 травня 2023 року вибув у відпустку за станом здоров`я до АДРЕСА_3 діб з 02 травня по 01 червня 2023 року
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 10.07.2023 №179, матрос ОСОБА_1 з 09 липня 2023 року вважається таким, що прибув і приступив до виконання службових до місця постійної дислокації: з КНП "Овруцька лікарня" Житомирської області із стаціонарного лікування та відпустки за станом здоров`я. Підстава: рапорт молодшого сержанта ОСОБА_3 (до вх. №5607 від 10.07.2023), виписка №3223 з 30.05.2023 по 09.06.2023, довідка ВЛК №151 від 09.06.2023 (до вх. №5607 від 10.07.2023).
02.05.2023 року військово-лікарською комісією КНП «Міська клінічна лікарня №11» проведено медичний огляд матроса ОСОБА_1 . За результатами огляду складено Довідку №334/6398 від 02.05.2023 року, відповідно до якої: Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Пошкодження заднього рога та тіла медіального меніска, гіпертрофія тіла Гоффа правого колінного суглоба. (березень 2023 p. (S 83.2)). Супутні захворювання: Розповсюджений остехондроз хребта, з переважним ураженням у поперековому відділі хребта.. Спондильоз. Деформуючий спондилоартроз. Вторинний корінцевий больовий синдром. Протрузії МХД L1-L2, L2-L3, L3-L4, L5-S1. Протрузії дисків Тћ 2-Th4, Th5- Th10. Оперований 20.04.2023 Артроскопія правого колінного суглобу. Часткова резекція заднього рогу та тіла медіального меніску правого колінного суглобу та тіла Гоффа. Травма легкого ступеню згідно наказу МОЗ № 370 від 04.07.2007. Травма ТАК, отримана під час виконання військових обов`язків. Довідка про обставини травми не надана. Потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.
09.06.2023 року військово-лікарською комісією КНП «Овруцька міська лікарня» проведено медичний огляд матроса ОСОБА_1 . За результатами огляду складено Довідку №151 від 09.06.2023 року, відповідно до якої описаний діагноз та зазначено, що потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.
Класифікація травм та захворювання не вказана.
06.09.2023 року військово-лікарською комісією військової частині НОМЕР_7 проведено медичний огляд матроса ОСОБА_1 . За результатами огляду складено Довідку №1304 від 06.09.2023 року, відповідно до якої Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок, захворювання (травми. поранення, контузії, каліцтва): Наслідки закритої травми правого колінного суглоба у вигляді комбінованої контрактури правого колінного суглоба з больовим синдромом та незначним порушенням функції. Стан після операції (20.04.2023р.): артроскопія правого колінного суглоба, часткова резекція заднього рогу та тіла медіального меніску правого колінного суглоба та тіла Гоффа. Травма (контузія, поранення, каліцтво), ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. (Довідка №967 від 12.06.2023р., видана командиром в/ч НОМЕР_2 ).
Отже, матеріалами справи підтверджено, що у періоди з 16.05.2023 по 30.05.2023 рр., з 30.05.2023 по 09.06.2023 рр., з 12.07.2023 по 07.09.2023 рр. позивач перебував на стаціонарному лікуванні; за період з 02.05.2023 по 01.06.2023 року також наявний наказ про відпустку за станом здоров`я; у період з 09.06.2023 по 08.07.2023 перебував у відпустці за станом здоров`я на підставі Довідки ВЛК №151 від 09.06.2023 року, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 10.07.2023 №179.
Звернення позивача до суду з даним позовом обумовлено невиплатою додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 р., в розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування за періоди з 16.05.2023 по 30.05.2023 рр., з 30.05.2023 по 09.06.2023 рр., з 12.07.2023 по 07.09.2023 рр.
Листом військової частині НОМЕР_2 від 16.10.2025 року №5562 на адвокатський запит представника позивача щодо надання інформації про нараховану додаткову винагороду ОСОБА_4 за період з 14.03.2023 року по день виключення його зі списків частини, повідомлено наступне. Згідно Постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їхнім сім`ям під час дії воєнного стану» виплата додаткової винагороди здійснюється щомісячно на підставі наказів командира військової частини НОМЕР_2 з розрахунку 100 тисяч або 30 тисяч гривень пропорційно із розрахунку на місяць в залежності від місця перебування військовослужбовця. На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 №107 від 05.04.2023 року ОСОБА_1 було нараховано 100000,00 грн за березень 2023 року. На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 №153 від 05.05.2023 року ОСОБА_1 було нараховано 56666,67 грн за 17 днів квітня 2023 року (з розрахунку 100 тисяч). З 18.04.2023 року додаткова винагорода ОСОБА_1 не нараховувалась.
Згідно наданої відповідачем Довідки від 20.05.2026 №387 у період з травня по вересень 2023 року додаткова винагорода позивачу не нараховувалась.
Вважаючи протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування та виплати додаткової винагороди, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Пунктом 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/202 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
У подальшому (і станом на час спірних правовідносин) відповідними Указами Президента України воєнний стан в Україні продовжувався та триває.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, який також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
За визначенням ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно зі статтею 1 Закону України від 20.12.1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч.2 ст.1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 9 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять:
посадовий оклад, оклад за військовим званням;
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 затверджений Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 р. за № 745/32197) (надалі – Порядок №260 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). 
Відповідно до пункту 2 розділу I Порядку №260, грошове забезпечення включає:
щомісячні основні види грошового забезпечення;
щомісячні додаткові види грошового забезпечення;
одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать:
посадовий оклад;
оклад за військовим званням;
надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать:
підвищення посадового окладу;
надбавки;
доплати;
винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту;
винагорода за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду);
премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать:
винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду)), а також додаткова винагорода та одноразова винагорода на період дії воєнного стану;
допомоги.
Відповідно до пункту 3 розділу I Порядку №260, підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є:
штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина);
накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження;
накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення;
накази про присвоєння військових звань;
грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Згідно з пунктом 14 розділу I Порядку №260, грошове забезпечення, не виплачене своєчасно або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього. 
Відповідно до пункту 17 розділу I Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 “Про введення воєнного стану в Україні” та № 69 “Про загальну мобілізацію” Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі – Постанова №168 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). 
Пунктом 1 Постанови №168 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Згідно з абз. 5 пункту 1 Постанови №168, відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року № 44 затверджені Зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260. 
Зокрема доповнено Порядок №260 новим розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану», який застосовується з 01 лютого 2023 року.
Так, відповідно до пункту 10 розд. XXXIV Порядку №260, у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які, зокрема:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних),- з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Пунктом 11 розд. XXXIV Порядку №260 визначено, що підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.
Згідно з пунктом 12 розд. XXXIV Порядку №260, керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.
Пунктом 14 розд. XXXIV Порядку №260 визначені обставини, за яких військовослужбовці не включаються до наказів про виплату додаткової винагороди.
Вирішуючи цей спір, суд констатує, що відповідач не повідомляв про наявність обставин, передбачених пунктом 14 розд. XXXIV Порядку №260, стосовно позивача.
Як передбачено пунктом 15 розд. XXXIV Порядку №260, підготовка проєктів наказів для здійснення виплати додаткової винагороди покладається на підрозділи, що відповідають за ведення обліку особового складу.
Системний аналіз наведених норм, дає підстави для висновку, що додаткова винагорода підлягає виплаті, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а також військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
При цьому у період, який охоплює час перебування військовослужбовця у відпустці для лікування, приписи Постанови № 168 передбачають встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, а саме: пов`язаність поранення (контузія, травма, каліцтво) військовослужбовця із захистом Батьківщини, а також таке поранення є тяжким за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 30 травня 2025 року та від 19 лютого 2026 року у справах № 380/27432/23 та № 360/1960/22 відповідно.
Відповідно, умовою для виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168 від 28.02.2022 року, у розмірі до 100 000 грн. за час перебування на стаціонарному лікуванні є сам факт перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та пов`язаність поранення (контузія, травма, каліцтво) військовослужбовця із захистом Батьківщини.
Спірним між сторонами стало питання щодо нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168 від 28.02.2022 року, за час перебування позивача на стаціонарному лікуванні у періоди з 16.05.2023 по 30.05.2023 рр., з 30.05.2023 по 09.06.2023 рр., з 12.07.2023 по 07.09.2023 рр.
Щодо наявності умов, визначених Постановою КМУ № 168, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди на час перебування на стаціонарному лікуванні, суд встановив наступне. 
Що стосується умови - пов`язаність поранення (контузія, травма, каліцтво) військовослужбовця із захистом Батьківщини, суд зазначає, що відповідачем складено Довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 12.06.2023 року №967, якою засвідчено, що матрос ОСОБА_1 14 березня 2023 року одержав: Д-3: ВГ, акубаротравма, забій правого колінного суглоба. За обставин: 14.03.2023р о 23.21 в районі нп Водяне Донецької обл, під час виконання бойових завдань і захисту Батьківщини, внаслідок застосування противником скидів ВОГ з БПЛА та ворожого артилерійського обстрілу отримав бойове травмування. Ознак кримінальних, адміністративних правопорушень або дій у стані алкогольного сп`яніння, а також навмисного спричинення собі тілесних ушкоджень не встановлено. Під час отримання травмування матрос ОСОБА_1 перебував у засобах індивідуального захисту. 
Основним документом, який підтверджує зв`язок отриманого військовослужбовцем Збройних Сил України поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини.
Верховний Суд у постанові від 30.05.2025 у справі № 380/27432/23, вирішуючи подібний спір, зазначив, що підставою для виплати військовослужбовцю додаткової винагороди у розмірі 100000 грн за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) є відповідна довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), а умовою її виплати є отримання військовослужбовцем порання (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, під час виконання бойових завдань і цей факт має бути підтверджено наказом командира про отримання такого поранення (контузії, травми, каліцтва).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27.11.2024 у справі № 380/20587/23, від 27.08.2025 у справі № 280/7364/23 та інш.
Крім того, суд зазначає, що у Довідці ВЛК №1304 від 06.09.2023 року, складеної військово-лікарською комісією військової частині НОМЕР_7 , зазначено Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок, захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва), а саме Травма (контузія, поранення, каліцтво), ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.
Отже, підтвердженим є факт отримання позивачем травми, що пов`язана із захистом Батьківщини.
Довідка ВЛК №1304 від 06.09.2023 року складена останньою та більш детально описує діагноз та стани позивача, тому врахована судом, як така, що підтверджує характер отриманої позивачем травми.
Суд відхиляє посилання відповідача на те, що інші довідки ВЛК не фіксують отримання позивачем травми, що пов`язана із захистом Батьківщини. 
Так, у довідки ВЛК №334/6398 від 02.05.2023 року та №151 від 09.06.2023 року складені за відсутності Довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), оскільки такої не було надано відповідачем.
Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 12.06.2023 року №967 видана вже після проходження ВЛК позивачем 02.05.2023 року та 09.06.2023 року.
Крім того, Довідка ВЛК №151 від 09.06.2023 року взагалі не містить класифікації отриманої позивачем травми та захворювання, а позивач не може нести відповідальність за повноту проведення ВЛК та формування висновку.
За таких обставин, суд висновує, що належними доказами підтверджується факт отримання позивачем травми, що пов`язана із захистом Батьківщини.
Також суд відхиляє доводи відповідача стовно того, що підставою для виплати додаткової винагороди є наявність тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.
Як аналізовано судом вище з посиланням на висновки Верховного Суду, додаткова винагорода за час перебування на стаціонарному лікуванні підлягає виплаті військовослужбовцям Збройних Сил України у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.
У свою чергу, додаткова винагорода за час перебування у відпустці для лікування підлягає виплаті військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 30 травня 2025 року у справі № 380/27432/23. 
Щодо перебування позивача на стаціонарному лікуванні.
Судом встановлено, що матеріалами справи підтверджується перебування позивача на стаціонарному лікуванні у періоди з 16.05.2023 по 30.05.2023 рр., з 30.05.2023 по 09.06.2023 рр., з 12.07.2023 по 07.09.2023 рр., а саме:
Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 5106, у період з 16.05.2023 по 30.05.2023 рр. позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Овруцька міська лікарня». Направляється на ВЛК.
Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 3233, у період з 30.05.2023 по 09.06.2023 рр. позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Овруцька міська лікарня». Направляється на ВЛК.
Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 1318, у період з 12.07.2023 по 07.09.2023 рр. позивач перебував на стаціонарному лікуванні у військовій частині НОМЕР_7 . Представлений на ВЛК.
За таких обставин, суд висновує, що належними доказами підтверджується факт перебування позивача на стаціонарному лікуванні у періоди з 16.05.2023 по 30.05.2023 рр., з 30.05.2023 по 09.06.2023 рр., з 12.07.2023 по 07.09.2023 рр., у зв`язку з отриманням травми, що пов`язана із захистом Батьківщини.
Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується наявність умов, необхідних для виплати позивачу збільшеної до 100000 гривень винагороди за час перебування на стаціонарному лікуванні, суд дійшов висновку, що бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану», в розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні за період з 16.05.2023 по 30.05.2023 рр., з 30.05.2023 по 09.06.2023 рр., з 12.07.2023 по 07.09.2023 рр. у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з розрахунку 100 000 гривень на місяць, пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого є протиправною та належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану», в розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні за період з 16.05.2023 по 30.05.2023 рр., з 30.05.2023 по 09.06.2023 рр., з 12.07.2023 по 07.09.2023 рр. у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з розрахунку 100 000 гривень на місяць, пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого.
Вирішуючи спір судом також встановлено, що у період з 09.06.2023 по 08.07.2023 позивач перебував у відпустці за станом здоров`я на підставі Довідки ВЛК №151 від 09.06.2023 року, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 10.07.2023 №179.
Однак, враховуючи, що за довідками ВЛК травма позивача не віднесена до тяжких, підстави для виплати йому додаткової винагороди за час перебування у відпустці для лікування відповідно до п. 1 постанови КМУ №168 відсутні.
Інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин, судом не встановлено. 
Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню. 
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи, що позивач звільнений від оплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України “Про судовий збір” та інші судові витрати ним не понесені, розподіл судових витрат згідно ч. 1 ст. 139 КАС України не здійснюється. 
Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74-77, 90, 139, 242-246, 255, 262, 291, 295, 297 КАС України, 
В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – Міністерства оброни України (03168, м. Київ, проспект Повітряних сил України,6, код ЄДРПОУ 00034022), про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану», в розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні за періоди з 16.05.2023 по 30.05.2023 рр., з 30.05.2023 по 09.06.2023 рр., з 12.07.2023 по 07.09.2023 рр. у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з розрахунку 100 000 гривень на місяць, пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану», в розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні за періоди з 16.05.2023 по 30.05.2023 рр., з 30.05.2023 по 09.06.2023 рр., з 12.07.2023 по 07.09.2023 рр. у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з розрахунку 100 000 гривень на місяць, пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого.
Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.
Рішення може бути оскаржено в порядку і строки, встановлені ст.ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук