| Справа №: 700/756/26

Провадження № 3/700/287/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2026 року суддя Лисянського районного суду Черкаської області Пічкур С.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, що надійшли для розгляду від СПД №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

установив:
Водій ОСОБА_1 14 червня 2026 року о 20 годині 10 хвилин в селищі Лисянка Звенигородського району по вул. Небесної Сотні, 27 керував автомобілем Mitsubisi lancer р/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому порядку приладом «Драгер», результат 2,35%, чим порушив п. 2.9 а, ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Склад правопорушення викладено у протоколі серії ЕПР1 № 693072 від 14 червня 2026 року.
Представник ОСОБА_1 , адвокат Харченко Д.М. у судовому засіданні просив закрити справу за відсутності складу адміністративного правопорушення, оскільки поліцейськими допущено ряд істотним порушень норм КУпАП та профільної Інструкції, а тому наявні докази є недопустимими. Огляд водія проводився неповноважною особою, оскільки він є військовослужбовцем. Поліцейський не встановив, чи водій згідний з результатами тесту приладом Драгер, також сам прилад не пройшов своєчасно відповідну повірку. Також подав клопотання про застосування ст. 69 КК України як до військового водія.

Розглянувши матеріали справи, зокрема дані відео з бодікамери поліцейського, суд вважає вину водія у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведеною дослідженими у судовому засіданні доказами.
Даними протоколу про адміністративне правопорушення від 14 червня 2026 року серії ЕПР1 № 693072, який підписаний поліцейським Гладюком О.Ю. з зазначенням посади та звання, місця служби, тобто уповноваженою особою. Також, протокол підписаний водієм ОСОБА_1 без зауважень, роз`яснено права та обов`язки.
Допитаний у якості свідка поліцейський ОСОБА_2 підтвердив факт складання вказаного протоколу, проте подробиць огляду з плином часу не пам`ятає, про необхідність залучати ВСП йому невідомо. 
З даних відео бодікамери поліцейського вбачається, що водій ОСОБА_1 був зупинений саме працівниками поліції під час керування транспортним засобом. Факт вживання алкоголю визнає та просить поліцейського не складати матеріали. Огляд та стан сп`яніння проходив особисто, результат огляду значно перевищує допустиму норму похибки приладу «Драгер». Водій без зауважень підписав акт огляду, роздруківку з Драгера та сам протокол про адміністративне правопорушення. Заперечень щодо результатів огляду не висловлював, згоду на повторний огляд у лікарні не надав. Крім цього пояснив, що поїхав забрати товариша, на відео перебуває не у військовій формі. 
До протоколу додається результат огляду приладом «Драгер» саме водія ОСОБА_1 , дані якого 2,35% та підписано водієм.
Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння підписаний теж водієм без зауважень.
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Допущені поліцейським неточності у складанні протоколу не є такими, що істотно призвели до порушення прав і свобод особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а тому не звільняють порушника від відповідальності. 
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган(посадова особа)зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів адміністративного правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доводи сторони захисту щодо не залучення Військової служби правопорядку не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки не ґрунтуються на приписах закону з наступних підстав.
Відповідно до ст. 15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Оскільки правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, віднесено до правопорушень на транспорті, то військовослужбовець винний у його вчинені, повинен нести адміністративну відповідальність на загальних засадах. Тому і проведення огляду водія-військовослужбовця на стан алкогольного сп`яніння та складання протоколу про керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння відповідно до приписів ст.ст. 255, 266 КУпАП віднесено до повноважень органів Національної поліції.
Відсутність в матеріалах цієї справи будь-якого фіксування повідомлення працівниками поліції Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про те, що ними було виявлено військовослужбовця, у якого виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, не є тими підставами, які свідчать про відсутність в діях водія складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Стороною захисту не було надано будь-яких доказів оскарження дій працівників поліції в установленому законом порядку з цього питання та встановлення порушення в їх діях з цих підстав.
Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видані Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016. Таким чином, газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Safety AG & Co KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016№1747 і становить 1 рік.
Згідно сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки міжповірочний інтервал приладу Drager Alcotest 6810 становить один рік.
З роздрукованого результату приладу Drager Alcotest 6810, за допомогою якого ОСОБА_1 проходив огляд, вбачається, що останнє калібрування приладу проводилось 25.09.2025 року, а водій проходив огляд на стан сп`яніння 14.06.2026 року, що свідчить про належне здійснення повірки та калібрування приладу Drager Alcotest 6810, відтак підстави для визнання його результатів недійними відсутні.
Підстав для застосування ст. 69 КК України суд теж не вбачає, оскільки перебування ОСОБА_1 на військовій службі, не є саме по собі підставою для звільнення від відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Судом повно всебічно та об`єктивно розглянуто справу у відповідності до вимог вказаної норми закону, надані суду докази підтверджують наявність вини особи у вчинені адміністративного правопорушення.
Виходячи з викладеного та керуючись ст. ст. 33, 38,40-1,130 ч. 1, 283, 284 КУпАП, суд,
постановив:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і застосувати відносно нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 копійок на користь держави.
На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Лисянський районний суд Черкаської області.

Суддя Пічкур С.Д.