Справа № 930/914/26
Провадження №2/930/984/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
25.06.2026 року       Немирівський районний суд
Вінницької області
в складі головуючого судді:     Алєксєєнка В.М.
при секретарі:       Загребельному О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В :
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» Токарева А.Ю. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 09 вересня 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем шляхом використання інформаційно-телекомунікаційної системи кредитодавця, розміщеної на вебсайті credos.com.ua, було укладено електронний договір про надання кредиту № 1445-2818.
На підтвердження укладення договору відповідачу було надіслано одноразовий ідентифікатор А4556, який використано для підписання кредитного договору, підтвердження ознайомлення з Правилами надання кредиту та іншими документами. Позивач зазначає, що укладення договору стало можливим після проходження відповідачем процедури ідентифікації та авторизації в особистому кабінеті, отримання відповідних SMS-повідомлень і використання одноразового ідентифікатора.
Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредит у сумі 15 700,00 грн строком на 365 днів. Умовами договору передбачено базовий період тривалістю 21 день, комісію за видачу додаткових грошових коштів у розмірі 15 % від їх суми, пільгову процентну ставку 0,01 % на день, знижену процентну ставку 1,00 % на день та стандартну процентну ставку: 1,00 % на день протягом перших 180 календарних днів користування кредитом та 0,75 % на день, починаючи зі 181-го календарного дня до закінчення строку дії договору або до дня повного погашення кредитної заборгованості.
Крім того, 10 вересня 2024 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до договору про відкриття кредитної лінії № 1445-2818, відповідно до якої відповідачу надано додаткові кредитні кошти у сумі 1 200,00 грн. Також 17 вересня 2024 року укладено Додаткову угоду № 2, за умовами якої відповідачу надано додаткові кредитні кошти у сумі 3 100,00 грн.
Позивач зазначає, що виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов договору та додаткових угод. Отримавши кредитні кошти, відповідач не скористався правом на відмову від договору протягом чотирнадцяти календарних днів з дня його укладення.
Разом із тим, на думку позивача, відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного та повного повернення кредитних коштів, сплати процентів, комісії та інших передбачених договором платежів, унаслідок чого утворилася заборгованість.
Станом на 18 березня 2026 року, за розрахунком позивача, загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 86 345,00 грн, з яких: 20 000,00 грн – заборгованість за кредитом, 64 720,00 грн – заборгованість за нарахованими процентами, 645,00 грн – заборгованість за комісією та 980,00 грн – заборгованість зі сплати штрафних санкцій.
Посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору та положення статей 525, 526, 530, 536, 610, 612 Цивільного кодексу України, а також Закону України «Про споживче кредитування», позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 86 345,00 грн, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2 662,40 грн.
Ухвалою від 28.04.2026 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду шляхом надсилання повісток за зареєстрованим місцем проживання та розміщенням оголошення на офіційному сайті суду відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, правом на подання відзиву по справі не скористався, будь-яких клопотань та заяв не надіслав, а тому суд прийшов до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення.
Представник позивача в надісланому суду клопотанні просить розглядати справу за його відсутності, а також у разі неявки відповідача у судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи.
З урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи.
За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності відповідно до вимог статей 76–81, 89 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За правилами статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.
Судом встановлено, що 09 вересня 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено договір про надання кредиту № 1445-2818.
Відповідно до статей 205, 207 ЦК України правочин може вчинятися в письмовій, у тому числі електронній, формі. Згідно зі статтями 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, а кожний примірник такого електронного документа є його оригіналом.
З наданих позивачем доказів убачається, що відповідач пройшов процедуру ідентифікації в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця, отримав одноразовий ідентифікатор, за допомогою якого акцептував умови договору, після чого кредитодавець надав відповідачу кредитні кошти.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредитні кошти у сумі 15 700,00 грн, а також відповідно до Додаткової угоди № 1 від 10.09.2024 року – 1 200,00 грн та Додаткової угоди № 2 від 17.09.2024 року – 3 100,00 грн. Таким чином, загальна сума кредитних коштів, отриманих відповідачем, становила 20 000,00 грн.
Отже, позивач належним чином виконав свої зобов`язання щодо надання кредиту.
Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а якщо встановлено строк їх виконання – у цей строк.
За змістом статей 1048, 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти у порядку й на умовах, визначених договором.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Як убачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, кредитні кошти та проценти у визначені договором строки не повернув, унаслідок чого станом на 18 березня 2026 року утворилася заборгованість.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, відзиву на позов не подав, доказів погашення заборгованості або заперечень щодо її розміру суду не надав.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Надані позивачем письмові докази суд визнає належними, допустимими та достатніми для підтвердження факту укладення між сторонами кредитного договору, отримання відповідачем кредитних коштів та наявності простроченої заборгованості за основним боргом і процентами.
Разом із тим суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог у частині стягнення комісії за видачу кредиту.
Так, відповідно до умов кредитного договору комісія за видачу кредиту є одноразовим платежем, який підлягає сплаті позичальником при видачі кредиту. Також договором передбачено можливість нарахування комісії за видачу додаткових грошових коштів при укладенні відповідних додаткових угод.
Водночас правовідносини між сторонами регулюються Законом України «Про споживче кредитування».
За змістом статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом можуть належати комісії кредитодавця лише за додаткові та супутні послуги, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Надання кредитодавцем кредитних коштів є його основним обов`язком за кредитним договором і не може розглядатися як додаткова чи супутня послуга, за яку зі споживача може стягуватися окрема плата.
Передбачена договором комісія за видачу кредиту фактично є оплатою за саме надання кредиту, а не за будь-яку окрему додаткову послугу, отриману відповідачем. Матеріали справи не містять доказів того, що комісія у сумі 645,00 грн була нарахована саме за конкретні додаткові чи супутні послуги, перелік яких визначений законом та договором.
Наведене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, відповідно до яких встановлення кредитодавцем плати за дії, що становлять його власний обов`язок за кредитним договором, суперечить вимогам Закону України «Про споживче кредитування» та не є підставою для стягнення такої комісії з позичальника.
За таких обставин вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за комісією у розмірі 645,00 грн задоволенню не підлягає.
Також суд відмовляє у задоволенні вимоги про стягнення штрафних санкцій у сумі 980,00 грн.
Відповідно до пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного стану та протягом тридцяти днів після його припинення або скасування позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором.
Крім того, неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, нараховані з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання грошових зобов`язань за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем.
Оскільки заявлені до стягнення штрафні санкції були нараховані у період дії воєнного стану, підстави для їх стягнення відсутні.
Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у сумі 84 720,00 грн, з яких: 20 000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту та 64 720,00 грн – заборгованість за процентами. У задоволенні позовних вимог про стягнення комісії у розмірі 645,00 грн та штрафних санкцій у розмірі 980,00 грн слід відмовити.
Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову інші судові витрати також покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як убачається з матеріалів справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією, долученою до позовної заяви.
Позовні вимоги заявлено на загальну суму 86 345,00 грн, тоді як суд дійшов висновку про їх часткове задоволення у сумі 84 720,00 грн (20 000,00 грн – основний борг та 64 720,00 грн – проценти), відмовивши у стягненні комісії у сумі 645,00 грн та штрафу у сумі 980,00 грн.
Отже, позов задоволено на 98,1180 % від заявлених вимог (84 720,00 грн : 86 345,00 грн ? 100).
З огляду на наведене, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2 612,31 грн (2 662,40 грн ? 84 720,00 грн : 86 345,00 грн).
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 80, 81, 89, 128, 133, 137, 141, 223, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 274-279, 280-284 ЦПК України, згідно ст.ст. 11, 509, 512, 514, 516, 525,526,530,551,599,610,611,615, 625 629,1050,1054 ЦК України, суд –
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 38548598, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 407) заборгованість за кредитним договором № 1445-2818 від 09 вересня 2024 року у загальному розмірі 84 720 (вісімдесят чотири тисячі сімсот двадцять) гривень 00 копійок, з яких: 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок – заборгованість за тілом кредиту; 64 720 (шістдесят чотири тисячі сімсот двадцять) гривень 00 копійок – заборгованість за нарахованими процентами.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судовий збір у розмірі 2 612 (дві тисячі шістсот дванадцять) гривень 31 копійка.
У решті позовних вимог – відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення може бути переглянуте Немирівським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причи.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: В.М. Алєксєєнко