УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/3625/26 Головуючий у 1-й інст. Болейко А. П. 
Номер провадження №33/4805/1144/26
Категорія ч. 1 ст. 483 МК України  Доповідач Бєлоусов А. Є. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бєлоусов А.Є., з секретарем судових засідань Хрус С.А.,

за участі:
захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності – адвоката Радченко О.Ю.,
представника Житомирської митниці Державної митної служби України Кондратюка А.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника - адвоката Радченко О.Ю. на постанову судді Богунського районного суду міста Житомира від 15.06.2026 у справі № 295/3625/26 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 Митного кодексу (МК) України:
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, не є працевлаштованим, має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про попереднє притягнення особи до адміністративної відповідальності у справі відсутні, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст оскаржуваного судового рішення
Постановою судді Богунського районного суду міста Житомира від 15.06.2026 у справі № 295/3625/26 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, до правопорушника застосовано стягнення у виді штрафу в розмірі 50% вартості транспортного засобу марки «SUZUKI SX4», номер кузова НОМЕР_2 , що в грошовому вираженні становить 102939,70 грн..
Суддя місцевого суду встановив винуватість ОСОБА_1 у вчиненні дій, спрямованих на переміщення товару (легкового автомобіля марки «SUZUKI SX4», номер кузова НОМЕР_2 , вартістю 4950 євро (або 205879,41 грн. за курсом Національного банку України на час переміщення транспортного засобу через митний кордон України), через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару документа (рахунку-фактури (договору купівлі-продажу) від 26.02.2024), що містить неправдиві відомості щодо відправника (продавця) та одержувача (покупця) цього товару.
2. Короткий зміст вимог апеляційної скарги, узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Захисник - адвокат Радченко О.Ю., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , не погодилась із постановою судді місцевого суду, подала апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.483 МК України.
Адвокат вважає, що постанова судді винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, а викладені в ній висновки не відповідають фактичним обставинам справи. Захисник задля обґрунтування своїх доводів вказує, що митними органами не встановлено даних про скоєння ОСОБА_1 будь-яких дій, передбачених ч.1 ст.483 МК України, або про сприяння вчиненню таких дій, матеріали не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 виступав декларантом транспортного засобу, наявні документи вказують на те, що декларантом є ФОП ОСОБА_2 , власником автомобіля і особою, яка відповідала за фінансове врегулювання є ОСОБА_3 , натомість ОСОБА_1 був водієм (перевізником) транспортного засобу, договору купівлі-продажу самостійно не укладав, всі пов`язані з реєстрацією транспортного засобу документи оформлювались литовською компанією та ФОН ОСОБА_2 .
Апелянт вказує на те, що ОСОБА_1 діяв на підставі довіреності, виданої ОСОБА_3 , який уповноважив Гайдукова А.О. «придбати за кордоном автомобілі будь-яких марок та перегнати їх транзитом до місця проживання ОСОБА_3 », тобто майнових прав на транспортний засіб у ОСОБА_1 не було. На думку захисника, матеріали справи не містять доказів того, що саме ОСОБА_1 вносив відомості до супровідних документів на автомобіль, здійснив їх підроблення або заявив неправдиві відомості щодо відправника та одержувача. Згідно з позицією апелянта, відповідальність за достовірність відомостей, зазначених в договорі купівлі-продажу, мають нести сторони договору, а не ОСОБА_1 , який надав документи для митного оформлення.
Крім того, адвокат вважає, що зазначення ОСОБА_1 власником транспортного засобу в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу є лише недостовірним перекладом такого свідоцтва, який здійснювався митними органами.
На думку захисника, суддею місцевого суду залишено поза увагою, що Житомирською митницею не доведено наявності мети та умислу на порушення ОСОБА_1 митних правил, тобто суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а це виключає наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Адвокат зауважує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки такий підхід не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів.
3. Позиція особи, яка подала апеляційну скаргу, під час апеляційного розгляду
Під час апеляційного розгляду в судовому засіданні 10.08.2026 захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвокат Радченко О.Ю. повністю підтримала подану нею апеляційну скаргу, задля обґрунтування своєї позиції посилалась на аргументи, аналогічні викладеним у скарзі, просила постанову судді місцевого суду скасувати, ухвалити нову постанову, якою провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
4. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи 
Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, для участі в призначеному засіданні не прибув. ОСОБА_1 просив апеляційний суд забезпечити його участь у судовому засіданні за допомогою засобів відеоконференції,таке клопотання судом було задоволено. Однак ОСОБА_1 не зміг узяти участь в судовому засіданні 10.08.2026 в режимі відеоконференції з технічних причин.
Захисник Радченко О.Ю., представник Житомирської митниці Кондратюк А.В. за цих обставин просили здійснювати апеляційний розгляд справи без участі ОСОБА_1 , оскільки представництво інтересів останнього в суді було забезпечено належним чином уповноваженим адвокатом.
Представник Житомирської митниці Кондратюк А.В. у судовому засіданні 10.08.2026 просив апеляційну скаргу захисника Радченко О.Ю. залишити без задоволення, а оскаржувану постанову судді місцевого суду залишити без змін.
На думку представника митного органу, ОСОБА_1 не є перевізником товару у розумінні норм МК України, він є власником транспортного засобу згідно з офіційним повідомленням митних органів Литовської Республіки та наданими численними офіційними документами державних органів. Факт достовірності договору, укладеного в Литві, за яким продавцем автомобіля є литовська компанія «UAB TRAVELIS», покупцем транспортного засобу є ОСОБА_1 , підтверджується реєстраційними документами та експортною митною декларацією Литовської Республіки за номером 24LTLG3000005F31B8.
ОСОБА_1 при перетині митного кордону України подано реєстраційне посвідчення, з заявою про отримання якого він звертався до реєстратора, а відповідно ОСОБА_1 достовірно було відомо, хто є покупцем транспортного засобу та за якими документами був придбаний автомобіль.
Для кваліфікації за ч. 1 ст. 483 МК України приховування товару від митного контролю полягає не тільки в фізичному приховуванні та використанні з цією метою схованок, а і у наявності в товаросупровідних документах неправдивих відомостей про істотні характеристики товару, його кількості, походження, відправника, одержувача, митної вартості і інше, тобто в приховуванні даних про сам товар.
Представник митниці вказав, що суддя місцевого суду в повному обсязі надав оцінку фінансовим, реєстраційним та технічним документам, наданим митними органами Литовської Республіки, та беззаперечно встановив винуватість ОСОБА_1 у вчиненні дій, спрямованих на переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару документа, котрий містить неправдиві відомості щодо відправника (продавця) та одержувача (покупця) цього товару. Тож, згідно з позицією представника митного органу, постанова судді місцевого суду є законною й обґрунтованою, застосоване до ОСОБА_1 стягнення є пропорційним сутності правопорушення.
5. Межі апеляційного перегляду
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
6. Обставини, встановлені під час розгляду справи суддею місцевого суду
Як убачається зі змісту постанови судді Богунського районного суду міста Житомира від 15.06.2026 у справі № 295/3625/26, суддя під час розгляду справи встановив, що 18.11.2025 Житомирською митницею отримано лист Департаменту Міжнародної взаємодії Державної митної служби України від 18.11.2025 № 26/26-04/7/2538, яким надіслано відповідь митних органів Литовської Республіки від 13.11.2025 за вих. № (1.50Mr./20-05)3BE-6708 (вх. Держмитслужби від 17.11.2025 №33026/11/26) на запит стосовно надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при ввезенні на митну територію України транспортного засобу марки «SUZUKI SX4», номер кузова НОМЕР_2 .
За інформацією, що є в розпорядженні митних органів, громадянин України ОСОБА_4 (паспорт НОМЕР_3 ) 07.03.2024 через пункт пропуску «Краківець-Корчова» митного поста «Краківець» Львівської митниці згідно з документом контролю доставки (електронна митна декларація (ЕМД) ІМЕЕ № 24UA101090002625U3) ввіз на митну територію України товар, легковий автомобіль марки «SUZUKI SX4», номер кузова НОМЕР_2 , з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_4 . 
Як підставу для переміщення вказаного товару (легкового автомобіля) через митний кордон України громадянин України ОСОБА_1 подав митним органам України документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 02.01.2024 № НОМЕР_5 та рахунок-фактуру (договір купівлі-продажу) від 26.02.2024, згідно з заповненими графами документа продавцем автомобіля є компанія «AUTOTORINO SPA», покупцем - ОСОБА_5 . Вартість згаданого автомобіля відповідно до договору купівлі-продажу від 26.02.2024 становила 4 950 євро.
До митного поста «Новоград-Волинський» («Звягель») Житомирської митниці керівником, особою, уповноваженою на роботу з митними органами, ФОП ОСОБА_2 (згідно з договором про надання послуг митного брокера від 05.03.2024 № ДД-41a) 07.03.2024 подано електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ 24UA101090002714U7. На підставі цієї декларації було здійснено митне оформлення товару: «легковий автомобіль: марка - SUZUKI; модель - SX4; номер кузова НОМЕР_2 ; тип двигуна - дизель; робочий об`єм циліндрів двигуна - 1598 см3; загальна кількість місць - 5; тип кузова - Хетчбек; модельний рік виготовлення - 2014 р; календарний рік виготовлення - 2013р.», країна відправлення/експорту - Литовська Республіка LT. Відповідно до договору купівлі - продажу від 26.02.2024 та поданої ЕМД автомобіль слідував на адресу покупця, ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) за ціною 4 950 євро.
За результатом опрацювання інформації, наданої митними органами Литовської Республіки (рахунок-фактура від 05.03.2024 № TRA.15205, декларація придбання транспортного засобу від 05.03.2024 № 320288676, запит про надання послуг з реєстрації від 05.03.2024 № 21690444 та MRN 24LTLG300005F31B8) встановлено, що відправником (продавцем) товару, легкового автомобіля марки «SUZUKI SX4», номер кузова НОМЕР_2 , є литовська компанія «UAB TRAVELIS», одержувачем (покупцем) - фізична особа ОСОБА_6 ( ОСОБА_4 ). 
Однак під час ввезення на митну територію України ОСОБА_1 до митного органу надав договір купівлі продажу від 26.02.2024, відповідно до якого компанія «AUTOTORINO SPA» продала легковий автомобіль марки «SUZUKI SX4», номер кузова НОМЕР_2 ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) за ціною 4950 євро. Вказані відомості не відповідають дійсності, оскільки згідно з документами, наданими митними органами Литовської Республіки, зазначений товар (легковий автомобіль) був реалізований (проданий) литовською компанією «UAB TRAVELIS» фізичній особі ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ) за ціною 4950 євро, 05.03.2024 транспортний засіб поміщений в митний режим експорту згідно з MRN 24LTLG300005F31B8 на підставі рахунку-фактури від 05.03.2024 № TRA.15205.
За таких обставин, враховуючи докази, які містять в матеріалах справи, суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
7. Обставини, встановлені апеляційним судом
Зі змісту матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 295/3625/26 встановлено, що 26.02.2024 між ОСОБА_3 та компанією «AUTOTORINO SPA» був укладений договір купівлі-продажу автомобіля марки «SUZUKI» модель «SX4» номер кузова НОМЕР_2 за ціною 4950,00 євро. У подальшому ОСОБА_3 надав ОСОБА_1 та ОСОБА_9 нотаріально посвідчену довіреність від 05.03.2024, згідно з якою ОСОБА_1 був уповноважений купити за межами України на ім`я довірителя будь-який автомобіль будь-якої марки (легковий, вантажний) та перегнати транспортний засіб транзитом до постійного місця проживання довірителя (с. Курчинська Гута Звягельського /Новоград-Волинського/ району Житомирської області). Серед іншого, у довіреності зазначено, що ОСОБА_1 має право отримувати тимчасові транзитні номера на транспортний засіб у державному підприємстві «REGITRA» в Литовській Республіці.
ОСОБА_1 07.03.2024 через пункт пропуску «Краківець-Корчова» митного поста «Краківець» Львівської митниці згідно з документом контролю доставки (електронна митна декларація (ЕМД) ІМЕЕ № 24UA101090002625U3) ввіз на митну територію України легковий автомобіль марки «SUZUKI SX4», номер кузова НОМЕР_2 , з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_4 . 
Як підставу для переміщення вказаного товару (легкового автомобіля) через митний кордон України громадянин України ОСОБА_1 подав митним органам України документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 02.01.2024 № НОМЕР_5 та рахунок-фактуру (договір купівлі-продажу) від 26.02.2024, згідно з заповненими графами документа продавцем автомобіля є компанія «AUTOTORINO SPA», покупцем - ОСОБА_5 .
За результатом опрацювання інформації, наданої митними органами Литовської Республіки (рахунок-фактура від 05.03.2024 № TRA.15205, декларація придбання транспортного засобу від 05.03.2024 № 320288676, запит про надання послуг з реєстрації від 05.03.2024 № 21690444 та MRN 24LTLG300005F31B8), службовими особами Житомирської митниці встановлено, що відправником (продавцем) товару (легкового автомобіля марки «SUZUKI SX4», номер кузова НОМЕР_2 ) є литовська компанія «UAB TRAVELIS», а одержувачем (покупцем) - фізична особа ОСОБА_6 ( ОСОБА_4 ).
8. Позиція судді апеляційного суду
Заслухавши пояснення адвоката Радченко О.Ю., яка підтримала подану нею в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу, з`ясувавши думку представника Житомирської митниці Кондратюка А.В., котрий заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, дослідивши матеріали справи № 295/3625/26, суддя апеляційного суду дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Положення ст. 487 МК України встановлюють, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Норми ст. 488 МК України визначають, що провадження у справі про порушення митних привал вважається розпочатим з моменту складання протоколу про адміністративне про порушення митних правил.
Згідно із ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зазначені норми узгоджуються з нормами ст. 245, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП). 
Адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 483 МК України, настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ ( тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, такі дії варто розуміти як активну поведінку (вчинок) особи щодо переміщення товару через митний кордон з приховуванням від митного контролю чи надання митному органу підроблених документів або таких, що містять неправдиві відомості.
У п. 5, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» роз`яснено, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це можуть бути, зокрема, митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозволи відповідних державних органів. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.
Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення, характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України. На такий умисел може вказувати не випадкове чи хибне (помилкове), а свідоме подання митному органу документів, що містять неправдиві дані, з метою отримання певних переваг чи матеріальних благ внаслідок проведення такої незаконної зовнішньоекономічної операції.
Винуватість ОСОБА_1 у порушенні митних правил підтверджена письмовими доказами, котрі були предметом дослідження в місцевому суді: завіреною копією ЕМД IM EE 24UA101090002625U3; завіреною копією ЕМД ІМ40ДЕ 24UA101090002714U7; засвідченою копією договору купівлі-продажу від 26.02.2024 (з перекладом); засвідченою копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 02.01.2024 №А000241S024; засвідченою копією довідки про транспортні витрати від 07.03.2024; засвідченою копією довіреності від 05.03.2024 № НТА 786786; засвідченою копією сертифіката відповідності на транспортний засіб; засвідченою копією відповіді митних органів Литовської Республіки на запит митних органів України в порядку міжнародного співробітництва (з перекладом); засвідченою копією листа № 7.19-4/20-01/7/9564 від 21.11.2025, іншими документами, долученими до протоколу представником Житомирської митниці.
Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 виступав перевізником вказаного автомобіля тому його відповідальність є обмеженою згідно з ч. 2 ст. 460 МК України, є необґрунтованими та такими, що суперечать матеріалам справи.
Адже у п. 37 ст. 4 МК України наведене визначення поняття «перевізник» - це особа, яка переміщує товари або бере на себе зобов`язання та відповідальність за переміщення товарів через митний кордон України та/або митною територією України. Аналіз положень ст. 191 МК України щодо прав та обов`язків перевізника вказує, що перевізник повинен оформити міжнародну автомобільну накладну (CMR), яка використовується під час автомобільних вантажоперевезень у рамках міжнародних перевезень. Цей документ є підтвердженням укладення договору на перевезення вантажу між відправником, перевізником та отримувачем, і його основним призначенням є юридичне засвідчення перевезення, чітка фіксація прав та обов`язків сторін з метою розмежування відповідальності.
Тож положення митного законодавства передбачають, що для здобуття статусу перевізника при міжнародному перевезенні автомобільним транспортом є необхідним заповнення міжнародної автомобільної накладної (CMR) або укладання письмового договору перевезення із усіма істотними умовами.
Натомість згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 не заповнював міжнародної автомобільної накладної (CMR), між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не було укладено письмового договору перевезення, існувала лише нотаріально посвідчена довіреність від ОСОБА_3 щодо уповноваження ОСОБА_1 від імені довірителя придбати за межами України автомобіль і доставити транспортний засіб в Україну до місця проживання довірителя.
Відсутність передбачених законом документів, які були би правовою підставою для оформлення відносин перевезення, позбавляє ОСОБА_1 можливості посилатися на свій особливий статус перевізника та обмежену відповідальність за подання ним документів під час в`їзду на митну територію України.
Крім того, під час ввезення транспортного засобу на митну територію України ОСОБА_1 надав до митного органу рахунок-фактуру (договір купівлі-продажу) від 26.02.2024, згідно з заповненими графами документа продавцем автомобіля марки «SUZUKI SX4», номер кузова НОМЕР_2 , є компанія «AUTOTORINO SPA», а покупцем - ОСОБА_5 . Вказана інформація не відповідає дійсності, оскільки згідно з документами, наданими митними органами Литовської Республіки, зазначений автомобіль був реалізований (проданий) литовською компанією «UAB TRAVELIS», а одержувачем (покупцем) цього транспортного засобу виступав ОСОБА_6 ( ОСОБА_4 ).
У справі відсутні будь-які офіційні відомості, отримані від Литовської Республіки, про укладання договору купівлі-продажу цього автомобіля між компанією «AUTOTORINO SPA» та ОСОБА_3 , також не було підтверджено можливого переходу прав продавця товару за договором від 26.02.2024, котрий начебто був укладений між компанією «AUTOTORINO SPA» та ОСОБА_3 , від компанії «AUTOTORINO SPA» до компанії «UAB TRAVELIS». Натомість державні органи Литовської Республіки офіційно підтвердили придбання автомобіля саме ОСОБА_1 у продавця компанії «UAB TRAVELIS».
Тому походження наданого ОСОБА_1 до митних органів України договору купівлі-продажу від 26.02.2024, за яким продавцем автомобіля є компанія «AUTOTORINO SPA, а покупцем – ОСОБА_10 , є сумнівним, не було підтвердженим офіційними державними органами Литовської Республіки, прямо суперечить даним із державних реєстрів Литовської Республіки.
Отже, як вбачається з досліджених матеріалів справи, саме ОСОБА_1 є суб`єктом вчинення митного правопорушення, оскільки при фізичному переміщенні ним транспортного засобу на митну територію України ним був наданий сумнівний договір купівлі-продажу від 26.02.2024, котрий містив неправдиві відомості в порівнянні з тими дійсними документами, які первинно оформлювались та складались ОСОБА_1 на території Литовської Республіки, перед вивезенням автомобіля з території Європейського Союзу. У рахунку-фактурі від 05.03.2024 № TRA.15205, декларації придбання транспортного засобу від 05.03.2024 № 320288676 зазначені зовсім інші відомості щодо відправника/експортера (продавця) та одержувача (покупця) товару.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не був причетним до складання митних та інших документів, не був покупцем товару та не сплачував будь-яких коштів, спростовані дослідженими судом вказаними письмовими доказами, зокрема, первинними реєстраційними документами на транспортний засіб з Литовської Республіки, достовірність походження цих документів від офіційних органів іноземної держави не викликає сумнівів.
Таким чином, ОСОБА_1 був особою, уповноваженою довіреністю на придбання транспортного засобу, особисто придбавав автомобіль на своє ім`я, тому не міг не знати про існування двох договорів купівлі-продажу з різними даними щодо продавця і покупця товару, проте подав митним органам як підставу для переміщення товару документи, котрі містили неправдиві відомості щодо продавця та покупця автомобіля.
Твердження апелянта про відсутність корисливого умислу та унеможливлення будь - якої шкоди для держави в результаті таких дій ОСОБА_1 є неспроможними, оскільки відповідно до ст. 173 Податкового кодексу України встановлено прогресивну (поступово збільшену) шкалу оподаткування для осіб, які систематично (протягом одного року) займаються купівлею-продажем транспортних засобів, тож подання неправдивих відомостей щодо реального покупця транспортного засобу не тільки само по собі порушуватиме встановлений законодавством порядок, але і може бути обумовлене намаганням приховати дійсну систематичну комерційну діяльність особи з торгівлі транспортними засобами з метою ухилитися від сплати податків у зв`язку з неодноразовим ввезенням та продажем транспортним засобів, імпортованих з країн Європейського Союзу. 
9. Висновок за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до ч. 5 ст. 529 МК України постанова суду у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.
Згідно з ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді місцевого суду без змін.
Під час апеляційного розгляду справи не були встановлені обставини, котрі би свідчили про відсутність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, кваліфікованого за ч. 1 ст. 483 КУпАП. Натомість суддя місцевого суду на підставі доказів наданих митним органом, установив винуватість ОСОБА_1 у вчиненні дій, спрямованих на переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару документа, котрий містить неправдиві відомості щодо відправника (продавця) та одержувача (покупця) цього товару. Постанова судді місцевого суду щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою. 
З урахуванням цього, суддя апеляційного суду вважає за необхідне апеляційну скаргу адвоката Радченко О.Ю., подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Богунського районного суду міста Житомира від 15.06.2026 у справі № 295/3625/26 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 483 МК України, залишити без змін

Керуючись ст. 483, 527, 528, 529 Митного кодексу України, ст. 245, 246, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності – адвоката Радченко Олени Юріївни залишити без задоволення.
Постанову судді Богунського районного суду міста Житомира від 15.06.2026 у справі № 295/3625/26 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 483 МК України, залишити без змін.
Ця постанова судді апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення (постановлення), є остаточною, оскарженню не підлягає.
Повний текст цієї постанови складено, проголошено, надано для ознайомлення учасникам справи 14.08.2026 о 09 год 30 хв.

Суддя А.Є. Бєлоусов