Справа № 127/28051/26
Провадження 2/127/7753/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2026 року | м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Горбатюка В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позов мотивовано тим, що шлюб між сторонами зареєстровано 14 лютого 2024 року. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначив, що з часом сімейні відносини між сторонами погіршилися через різні погляди на шлюб та сім`ю, відсутність спільних інтересів і взаєморозуміння. Сторони не підтримують подружніх відносин, разом не проживають та спільного господарства не ведуть.
З листопада 2025 року позивач проходить військову службу у складі Збройних Сил України. Спільна дитина проживає з матір`ю та після розірвання шлюбу залишатиметься проживати з нею. Майновий спір між сторонами відсутній. Подальше збереження сім`ї позивач вважає неможливим.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 серпня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідачка правом на подання відзиву не скористалась, однак 28 серпня 2026 року подала заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечувала та просила судові витрати залишити за позивачем.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до актового запису про шлюб від 14 лютого 2024 року № 192 встановлено, що 14 лютого 2024 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складено актовий запис № 192. Після державної реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».
Відповідно до актового запису про народження від 27 вересня 2023 року № 2251 встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 18 червня 2026 року № 6732 встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації, на особливий період у військовій частині НОМЕР_1 з 14 листопада 2025 року.
Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей.
Оцінюючи встановлені обставини у сукупності, суд враховує, що подружні відносини між сторонами фактично припинені, вони разом не проживають та спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка проти цього не заперечує.
Наявність у сторін малолітньої дитини не є підставою для примусового збереження шлюбу за відсутності сімейних відносин між сторонами. Матеріали справи не містять даних, які б свідчили про можливість відновлення подружніх відносин або намір сторін зберегти сім`ю.
Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, тому примушування одного з подружжя до збереження шлюбних відносин суперечить закріпленому законом праву на їх припинення.
За таких обставин суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, а тому позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1331 грн 20 коп. Підстав для покладення понесених позивачем витрат зі сплати судового збору на нього самого суд не встановив.
На підставі викладеного, керуючись ст. 24, ч. 3, ч. 4 ст. 56, ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, ст. 81, ст. 141, ст. 263-265, ст. 279, ст. 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 14 лютого 2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 192.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя          В. В. Горбатюк