ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2026 року 
м. Київ

cправа № 873/85/26 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Огородніка К.М.- головуючого, Жукова С.В., Картере В.І.,

за участю секретаря судового засідання Сулім А.В.,

за участю представників:
ТОВ "Нор-Ест Агро" - Бонтлаб В.В., 

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Фермерського господарства "Агро-Союз" 
на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 17.07.2026
у справі № 873/85/26
за заявою Фермерського господарства "Агро-Союз"
про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 08.06.2026 у третейській справі №51/26 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нор-Ест Агро"
до Фермерського господарства "Агро-Союз"
про стягнення заборгованості та нарахованого розміру грошових коштів у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання грошового зобов`язання.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нор-Ест Агро" (далі - ТОВ "Нор-Ест Агро", Товариство, позивач) звернулось до Третейського суду з позовною заявою від 22.05.2026 , у якій просило стягнути з Фермерського господарства "Агро-Союз" (далі - ФГ "Агро-Союз", Господарство, відповідач) 1 196 552,18 грн заборгованості, 204 020,02 грн пені, 241 154,65 грн 36% річних, 85 572,88 грн заборгованості у вигляді індексації товару (дооцінки вартості товару, курсової різниці) та 239 310,44 грн штрафу на підставі договору поставки № 47/25/50 від 27.03.2025 (далі - договір).

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 08.06.2026 у справі № 51/26 позов ТОВ "Нор-Ест Агро" до ФГ "Агро-Союз" про стягнення заборгованості та нарахованого розміру грошових коштів у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання грошового зобов`язання вимоги задоволено частково. Закрито провадження у справі № 51/26 за позовом Товариства до Господарства в частині стягнення штрафу у сумі 239 310,44 грн та пені у сумі 160 689,56 грн. Стягнуто з Господарства на користь Товариства за договором поставки №47/25/50 від 27.03.2025 заборгованість, пеню, відсотки річних та заборгованість у вигляді індексації у загальній сумі 1 566 610,17 грн. Стягнуто з Господарства на користь Товариства третейський збір у сумі 20 067,00 грн.

ФГ "Агро-Союз" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" (далі - Третейський суд) від 08.06.2026 у справі № 51/26 за позовом ТОВ "Нор-Ест Агро" до ФГ "Агро-Союз" про стягнення заборгованості та нарахованого розміру грошових коштів у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання грошового зобов`язання.

Короткий зміст ухвали апеляційного господарського суду (як суду першої інстанції) 

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.07.2026 заяву ФГ "Агро-Союз" про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації Інформаційно-фінансового бізнесу від 08.06.2026 у третейській справі №51/26 залишено без задоволення. Рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 08.06.2026 у третейській справі №51/26 залишено без змін.

Апеляційний господарський суд за результатами розгляду заяви Господарства не встановив визначених чинним законодавством підстав для скасування оскаржуваного рішення Третейського суду, а саме: справа, у якій прийнято рішення Третейського суду, підвідомча Третейському суду відповідно до закону; рішення Третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою, і цим рішенням не вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду не визнано судом недійсною; склад Третейського суду, яким прийнято рішення, відповідав вимогам закону (визначений відповідно до частини другої статті 17 Регламенту Третейського суду розпорядженням його голови від 27.05.2026 №51/26); Третейський суд не вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

ФГ "Агро-Союз" звернулося до Верховного Суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 17.07.2026 повністю та ухвалити нове рішення, яким заяву ФГ "Агро-Союз" про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду задовольнити, скасувати рішення Третейського суду від 08.06.2026 у справі № 51/26 повністю.

За доводами скаржника, Північним апеляційним господарським судом не враховано та безпідставно залишено поза увагою ту обставини, що рішення Третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою і цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, що з урахуванням пункту 2 частини другої статті 350 ГПК України, являється підставою його скасування.

Скаржник доводить, що судом не враховано та безпідставно залишено поза увагою обставини, що: Третейським судом вирішено питання щодо зарахування оплачених відповідачем 400 000,00 грн у спосіб, який не передбачено та суперечить п. 3.2.2. договору поставки та навіть п. 2.10. на який посилається позивач, щоб хоч якось виправдати невідповідність своїх дій; відповідач не отримував від позивача жодних заяв чи повідомлень щодо порядку та способу зарахування отриманих ним коштів. 

Неповне з`ясування усіх обставин, що мають значення для справи та фактичне порушення норм статті 350 ГПК України, являється наслідком ухвалення судом попередньої інстанції неправосудного рішення, яким безпідставно відмовлено у задоволенні заяви ФГ "Агро-Союз" щодо скасування рішення Третейського суду.

Окрім того, скаржник звертає увагу на невірне тлумачення та невірне розуміння Третейським судом, позивачем та Північним апеляційним господарським судом правової природи частини першої статті 534 ЦК України щодо моменту виникнення права кредитора на застосування такої норми.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі та подані клопотання

ТОВ "Нор-Ест Агро" надало заперечення на подану Господарством апеляційну скаргу, у яких проти її доводів заперечує, наводить власні доводи на їх спростування, просить скаргу залишити без задоволення, ухвалу апеляційного суду та а рішення Третейського суду залишити без змін.

Також у відзиві Товариство повідомило, що зобов`язується з урахуванням пункту 8 статті 129 ГПК України, у випадку настання існування/понесення судових витрат у даній справі, повідомити про відповідне суд.

Апеляційне провадження

Ухвалою Верховного Суду від 17.08.2026 відкрито апеляційне провадження у справі №873/85/26 за апеляційною скаргою ФГ "Агро-Союз" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 17.07.2026, призначено апеляційну скаргу до розгляду на 02.09.2026.

Ухвалами Верховного Суду від 18.08.2026 та від 31.08.2026 задоволено заяви ТОВ "Нор-Ест Агро" та ФГ "Агро-Союз" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, проведення судового засідання 02.09.2026 вирішено здійснити в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відео конференц зв`язку.

02.09.2026 в судове засідання в режимі відеоконференції з`явився представник Товариства.

Представник Господарства у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи було повідомлене належним чином.

До початку судового засіданні представник Господарства через систему "Електронний суд" направив до Верховного Суду клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтоване неможливістю взяти участь у судовому засіданні в режимі відеозв`язку через відсутність інтернет-звязку внаслідок ворожих обстрілів.

Присутній в судовому засіданні представник ТОВ "Нор-Ест Агро" заперечував проти клопотання Господарства, вказуючи на подання останнім трьох аналогічних клопотань в судів першої інстанції, що, на його думку, свідчить про затягування розгляду справи.

Розглянувши клопотання ФГ "Агро-Союз" про відкладення розгляду справи колегія суддів дійшла висновку про відмову у його задоволенні, оскільки явка представника не визнавалася обов`язковою, а відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

При цьому, колегія суддів констатує, що Господарство доказів на підтвердження підстав, вказаних у клопотанні, не надало, водночас документ - клопотання Господарства про відкладення розгляду справи, сформовано 02.09.2026 9:13 в системі "Електронний суд", тобто в день судового засідання, що спростовує доводи заявника.

З урахуванням вказаних обставин, Суд визнав, що розгляд справи можливо здійснити за відсутності представника відповідача на підставі наявних у ній матеріалів; неявка представника відповідача у судове засідання не є перешкодою для розгляду поданої ним апеляційної скарги, яка написана чітко та зрозуміло.

Позиція Верховного Суду

Щодо меж розгляду справи судом апеляційної інстанції

За правилами пункту 11 частини першої статті 20 ГПК України до юрисдикції господарських судів відносяться справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті.

Відповідно до частин першої, другої статті 24 ГПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, розглядаються місцевими господарськими судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою, третьою цієї статті. Справи щодо оскарження рішень третейських судів, про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними господарськими судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом.

За змістом частини другої статті 253 ГПК України Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних господарських судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.

Згідно зі статтею 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, Верховний Суд є судом апеляційної інстанції, який переглядає в апеляційному порядку судові рішення у тих справах, які апеляційні суди розглядають як суди першої інстанції, зокрема справи за результатами розгляду заяв про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Оцінивши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи та правильність застосування Північним апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, Верховний Суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з такого.

Предметом судового розгляду у цій справі була заява відповідача у третейській справі про скасування рішення Третейського суду від 08.06.2026 у третейській справі № 51/26 

Частиною третьою, четвертою статті 349 ГПК України передбачено, що при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду. Суд не обмежений доводами заяви про скасування рішення третейського суду, якщо під час розгляду справи буде встановлено підстави для скасування рішення третейського суду, визначені статтею 350 цього Кодексу.

Виключний перелік підстав для скасування рішення третейського суду визначений положеннями частини третьої статті 51 Закону України "Про третейські суди" та статтею 350 ГПК України, у зв`язку з чим заявнику при зверненні до компетентного суду з відповідною заявою необхідно довести їх наявність.

Згідно з частиною першою статті 350 ГПК України рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо: 
1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 
2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 
3) третейську угоду визнано судом недійсною; 
4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 
5) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Аналогічні підстави для скасування рішення третейського суду передбачені також статтею 51 Закону України "Про третейські суди".

Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що з огляду на положення статті 350 ГПК України та статті 51 Закону України "Про третейські суди", при розгляді заяви про скасування рішення третейського суду господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність/наявність підстав для його скасування, визначених частиною третьою статті 51 Закону України "Про третейські суди" та статтею 350 ГПК України.

Згідно з частиною другою статті 1 Закону України "Про третейські суди" до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Склад третейського суду формується шляхом призначення чи обрання третейських суддів (третейського судді). Третейський суд може розглядати справи в складі одного третейського судді або в будь-якій непарній кількості третейських суддів (частини перша, друга статті 16 Закону України "Про третейські суди").

Згідно з частиною першою статті 5 Закону України "Про третейські суди" юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Відповідно до абз. 4 частини першої статті 2 Закону України "Про третейські суди" третейська угода - це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.

Частинами першою, четвертою - шостою статті 12 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.

Колегією суддів встановлено, що 27.03.2025 між ТОВ "Нор-Ест Агро" як "Постачальник" та ФГ "Агро-Союз" як "Покупець" було укладено договір поставки №47/25/50, згідно умов якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця продукцію виробничо-технічного призначення (надалі - Товар), а Покупець зобов`язується прийняти Товар і оплатити його вартість, сплативши за нього визначену Договором грошову суму, а також сплатити відсотки за користування товарним кредитором в сумі, визначеній відповідно до умов договору.

Суд встановив, що згідно з п. 9.1 договору всі розбіжності, що виникають у зв`язку з цим договором, вирішуються за допомогою переговорів між сторонами. Застосування заходів досудового врегулювання спору є правом, а не обов`язком сторін і застосовується на власний розсуд кожної з них.

У п. 9.2 договору сторони домовились про те, що всі вимоги, які виникають при виконанні даного договору, припиненні, зміні, визнанні недійсним повністю або частково, або у зв`язку з ним, або випливають з нього та становлять предмет спору, підлягають розгляду у Постійно діючому Третейському суді при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" (адреса суду: вул. Євгена Сверстюка, 11, м.Київ, 02002) відповідно до Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу", який є невід`ємною частиною даної третейської угоди та знаходиться у відкритому доступі на сайті цього суду і доступний за гіперпосиланням в мережі Інтеренет - http://sud.aifb.org.ua.

При цьому сторони договору підтверджують, що вони ознайомлені з Регламентом Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" та добре розуміють положення цього Регламенту. 

Умови Договору, які містять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, є складовими частинами даної третейської угоди. 

Місце і дата укладення третейської угоди відповідають місцю і даті укладення Договору. 

Отже, сторони уклали третейську угоду у вигляді третейського застереження у розділі 9 (п. 9.1, 9.2) договору поставки №47/25/50. Тому з моменту укладення цього договору між сторонами діє третейське застереження, що визначає певний порядок розгляду спорів, пов`язаних з цими договором.

Третейська угода, викладена у п. 9.2 розділу 9 договору поставки, наразі є дійсною і чинною для сторін. Доказів її розірвання у передбачений договором чи законом спосіб суду не надано. Рішення про визнання недійсним третейського застереження у матеріалах справи відсутнє.

Підстави для висновку про недійсність відповідного третейського застереження відсутні, оскільки на момент розгляду цієї справи судом не встановлено, а в її матеріалах відсутні докази недійсності укладеного сторонами договору (в цілому або його окремих частин), а тому діє встановлена статтею 204 ЦК України презумпція правомірності правочину.

Дійсність зазначеної угоди скаржником у порядку, визначеному положеннями статей 74, 76-77 ГПК України не спростовано.

Розглянувши доводи Господарства про вихід Третейським судом за межі третейської угоди та закриття провадження у справі в частині стягнення штрафу та часткового стягненні пені у розмірі 400 000,00 грн, колегія суддів зазначає, що позивачем завчасно, до дати прийняття рішення Третейським судом, було подано заяву про часткове закриття провадження у справі №51/26 за позовом ТОВ "Нор-Ест Агро" до ФГ "Агро-Союз" про стягнення заборгованості та нарахованого розміру грошових коштів у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійснення виконання грошового зобов`язання згідно договору поставки №47/25/50 від 27.03.2025.

Матеріалами третейської справи висвітлено, що така заява містила не лише посилання на погоджений сторонами у договорів поставки Регламент Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу", а й положення ГПК України, зокрема статті 231.

Колегія суддів відхиляє як необґрунтовані доводи скаржника про вирішення Третейським судом питання щодо зарахування 400 000,00 грн, сплачених Господарством 28.05.2026, у спосіб, який не передбачений та суперечить п. 3.2.2 договору поставки. У п. 9.2 договору сторони домовились про те, що всі вимоги, які виникають при виконанні даного договору, припиненні, зміні, визнанні недійсним повністю або частково, або у зв`язку з ним, або випливають з нього та становлять предмет спору, підлягають розгляду у Третейському суді. Отже, пов`язані з виконанням договору питання, в т.ч. щодо п. 3.2.2 договору, є такими, що підлягають розгляду у Третейському суді.

Відтак, Третейським судом було прийнято рішення без самостійного виходу за межі третейської угоди, на підставі Регламенту Третейського суду та згідно поданої заяви ТОВ "Нор-Ест Агро".

Що стосується складу Третейського суду, то колегія суддів зазначає, що склад Третейського суду, яким прийнято рішення, відповідає вимогам закону, визначений відповідно до частини другої статті 17 Регламенту Третейського суду розпорядженням його голови від 27.05.2026 № 51/26). Зі змісту наявного у третейській справі розпорядження голови Третейського суду вбачається, що в розпорядженні голови Третейського суду наявні такі реквізити як номер та дата видачі розпорядження, що спростовує протилежні доводи Господарства.

Таким чином, склад Третейського суду, яким прийнято рішення у третейській справі № 51/26, відповідав вимогам Закону.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди скаржника з правильністю вирішення Третейським судом спору по суті, зокрема щодо зарахування оплачених відповідачем 28.05.2026 400 000,00 грн.

Так, скаржник посилається на невірне тлумачення та невірне застосування Третейським судом, позивачем та Північним апеляційним господарським судом частини першої статті 534 ЦК України.

Водночас, як було зазначено вище, відповідно до статті 350 ГПК України та статті 51 Закону України "Про третейські суди" при розгляді заяви про скасування рішення третейського суду господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює наявність або відсутність визначених законом підстав для його скасування. 

Відтак, встановивши, що справа, у якій прийнято оскаржуване рішення Третейського суду, підвідомча Третейському суду відповідно до закону; рішення Третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою, і цим рішенням не вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди; склад третейського суду, яким прийнято рішення, відповідав вимогам закону; Третейський суд не вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність передбачених статтею 350 ГПК України та статті 51 Закону України "Про третейські суди" підстав для задоволення заяви Господарства та скасування рішення Третейського суду.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків не спростовують, а твердження скаржника не підтверджують наявність підстав, визначених положеннями статті 350 ГПК України, для скасування рішення скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 08.06.2026 у третейській справі № 51/26.

Вказане свідчить про відсутність підстав для скасування законної та обґрунтованої ухвали Північного апеляційного господарського суду про відмову у задоволенні заяви.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Звертаючись з апеляційною скаргою, скаржник не спростував висновки суду першої інстанції та не довів неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування судового рішення.

У зв`язку з викладеним та відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 ГПК України апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, а оскаржувана ухвала апеляційного господарського суду підлягає залишенню без змін як законна та обґрунтована.

Розподіл судових витрат

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати у вигляді судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 253, 269, 270, 271, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Агро-Союз" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 17.07.2026 у справі №873/85/26 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий К. Огороднік 
Судді С. Жуков 
В. Картере