Справа № 642/288/23
Провадження № 1-кп/185/427/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2026 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 , 
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участі секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в умовах дії воєнного стану в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 62022170020000874 від 17 жовтня 2022 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Ізюм, Харківської області, громадянки України, яка має вищу освіту, розлученої, має на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обіймає посаду старшого державного ревізора-інспектора Ізюмського відділу податків і зборів з юридичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податковою адміністрування юридичних осіб Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111КК України,
за участі:
прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , 
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

В С Т А Н О В И В:

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 року схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 року вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України, як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканою і не може бути змінена та використана без її згоди. Україна самостійно визначає адміністративно-територіальний устрій та порядок утворення національно-адміністративних одиниць.
Рішенням Конституційного Суду України № 3-зп від 11.07.1997 року зазначено, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах І, III та XIII Основного Закону України - Конституції України.
Зокрема положення статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократично, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.
Згідно зі статтею 5 Конституції України, носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.
Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.
Відповідно до статті 68Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.
Відповідно до статей 132-134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим (далі - АР Крим) є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.
Згідно зі статтею 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються, на Збройні Сили України.
Законом України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991 року визначено, що обороноздатність держави - здатність держави до захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту. Вона складається з матеріальних і духовних елементів та є сукупністю воєнного, економічного, соціального та морально-політичного потенціалу у сфері оборони та належних умов для його реалізації.
Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.
На території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.
На території України не допускається розташування іноземних військових баз.
Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним правовим діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом. 
24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію і Об`єднаних Націй (далі - ООН).
До складу ООН входять Україна, Російська Федерація та ще і 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.
Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, усі Члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування, як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із Цілями Об`єднаних Націй.
Декларацією Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 9 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями - № 2131 (XX) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; № 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; № 2734 (XXV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та № 3314 (XXIX) від 14 грудня 1974 І року, що містить Визначення агресії, - установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.
Крім того, у статтях 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року № 3314 (XXIX) серед іншого визначено, що ознаками агресії є:
-застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави;
-застосування збройної сили державою в порушення Статуту ООН.
Будь-яке з наступних діянь, незалежно від оголошення війни, кваліфікується, як акт агресії:
- вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її;
- бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;
- блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;
- напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські та повітряні флоти іншої держави;
- застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за угодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди;
- дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави;
- засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це є рівносильним наведеним вище актам, або її значна участь у них.
Жодні міркування будь-якого характеру, чи то політичного, економічного, військового чи іншого характеру, не можуть слугувати виправданням агресії.
Порушуючи вказані норми Президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_12 , а також інші представники влади РФ, діючи всупереч вимогам пп. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994 року, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 року та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларації Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 року № 36/103, від 16.12.1970 року № 2734 (XXV), від 21.12.1965 року № 2131 (XX), від 14.12.1974 року № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних сил РФ (далі зсРФ) на територію України.
Так, 24.02.2022 року на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці зс РФ шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях, і здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою змін меж території та державного кордону України всупереч порядку, встановленому Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.
Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким внесено часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 21.11.2022 строком на 90 діб.
У частині 2 статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» зазначено, що Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.
Частиною 1 статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.
Відповідно до Закону України № 2265-ІХ від 22.05.2022 «Про заборону пропаганди російського нацистського тоталітарного режиму, збройної агресії Російської Федерації як держави-терориста проти України, символіки воєнного вторгнення російського нацистського тоталітарного режиму в Україну» визначено, що Російська Федерація (далі - РФ) є державою-терористом, однією з цілей політичного режиму якої є геноцид Українського народу, фізичне знищення, масові вбивства громадян України, вчинення міжнародних злочинів проти цивільного населення, використання заборонених методів війни, руйнування цивільних об`єктів та об`єктів критичної інфраструктури, штучне створення гуманітарної катастрофи в Україні або окремих її регіонах.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до п.п. 1, 2 Положення про Державну податкову службу України, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 року № 227 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 25.09.2019 року № 846) (надалі - Положення) Державна податкова служба України (ДПС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. ДПС у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.
Згідно п.п. 1 п. 3 Положення, основними завданнями Державної податкової служби є, зокрема, реалізація державної податкової політики, здійснення в межах повноважень, передбачених законом, контролю за надходженням до бюджетів та державних цільових фондів податків, зборів, платежів, державної політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері контролю за своєчасністю здійснення розрахунків в іноземній валюті в установлений законом строк, дотриманням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.
Відповідно до п. 1 Положення про Головне управління ДПС у Харківський області, затвердженого наказом Державної податкової служби України № 643 від 12.11.2020 (зі змінами, зокрема, внесеними наказом ДПС від 04.03.2021 № 264), Головне управління ДПС у Харківський області є територіальним органом, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України та забезпечує реалізацію повноважень Державної податкової служби України на території Харківської області.
З травня 2006 року ОСОБА_5 проходить службу в податкових органах України та 24.05.2006 року прийняла присягу, згідно якої, присягнула вірно служити народові України, суворо дотримуватися Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, і охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов`язки.
Наказом начальника Головного управління Державної податкової служби в Харківській області № 99-о/ВП від 04.02.2021 «Про призначення і працівників», ОСОБА_5 призначено на посаду старшого державного ревізора-інспектора Ізюмського відділу податків і зборів з юридичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування і юридичних осіб Головного управління ДПС у Харківській області.
У період збройного конфлікту, 01.04.2022 року збройними силами країни-агресора РФ окуповано м. Ізюм Харківської області.
Починаючи з 01.04.2022 року, ОСОБА_5 , будучи громадянкою України, і обіймаючи посаду старшого державного ревізора-інспектора Ізюмського відділу податків і зборів з юридичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування юридичних осіб Головного управління ДПС у Харківській області, будучи працівником правоохоронного органу України, діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів військової агресії РФ проти України, з власної ініціативи, добровільно перейшла на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану та співпрацювала з представниками збройних формувань РФ, які здійснили окупацію міста Ізюм Харківської області за наступних обставин.
Так, в період часу з 01.04.2022 року по 09.05.2022 року (більш точний час не встановлено) ОСОБА_13 , перебуваючи на тимчасово окупованій території міста Ізюм Харківської області, в невстановленому місці, будучи працівником правоохоронного органу України, протиправно, умисно, за власним бажанням, не маючи на те відповідних встановлених законодавством повноважень, без отримання будь-яких вказівок від керівництва Державної податкової служби України, з метою надання допомоги ворожій державі РФ та заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, державній, економічній та інформаційній безпеці України, в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, вступила у контакт з невстановленими представниками збройних формувань РФ на території міста Ізюм Харківської області та отримала від них пропозицію на зайняття посади у незаконно створеному органі окупаційної влади - окупаційній адміністрації зс РФ на території м. Ізюм та забезпечила виконання обов`язків з здійснення підбору кадрів та оформлення місцевих мешканців на посади працівників комунальних і інших служб, організованих незаконною окупаційною владою території міста Ізюм Харківської області.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення державної зради, шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинений в умовах воєнного стану, в період часу з 01.04.2022 року по 09.05.2022 року (більш точний час не встановлено) ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій території міста Ізюм Харківської області, в невстановленому місці, добровільно погодилася активно співпрацювати з представниками окупаційної влади держави-агресора РФ та вступила до незаконно створеного органу влади - окупаційної адміністрації зс РФ на території міста Ізюм.
Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення державної зради, шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинений в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 використала свої знання та досвід співробітника Державної податкової служби України, з метою забезпечення становлення і функціонування на території тимчасово в окупованого міста Ізюм Ізюмського району Харківської області незаконно створеного органу влади - окупаційної адміністрації зс РФ та у період з 01.04.2022 року по 10.09.2022 року (більш точний час не встановлено) ОСОБА_5 , будучи діючим працівником правоохоронного органу України, порушуючи вимоги ст.ст. 17, 19, 65 Конституції України, якими передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, суверенітету, незалежності й територіальної і цілісності України, та зобов`язання діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, вступила до незаконно створеного органу, окупаційної адміністрації рф, забезпечила виконання обов`язків із здійснення підбору кадрів та оформлення місцевих мешканців на посади працівників комунальних і інших служб, організованих окупаційною владою, здійснивши, тим самим, перехід на бік ворога в період збройного конфлікту з РФ, в умовах воєнного стану, тобто умисно вчинила діяння на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 111 КК України, як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинений в умовах воєнного стану. 

Допитана в судовому засіданні обвинувачена вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні не визнала та суду показала, що родичів у рф не має. З 2006 року працювала на різних посадах, не мала дисциплінарних стягнень. Приблизно 24 лютого 2022 року їм повідомили, що всіх працівників наказом голови ДПСУ введено у простій, тобто жоден працівник не мав виконувати свої функціональні обов`язки. З 01 квітня 2022 року по теперішній час їй не виплачували заробітну плату, ніяких пропозицій щодо евакуації не надходило. Вона намагалась самостійно виїхати до Латвійської Республіки. Наприкінці березня до них прийшли військові рф і особа, яка прийшла, наполягала виходити на роботу та працювати на рф. Її вивезли до військові адміністрації і голова адміністрації рф ОСОБА_14 повідомив, що вона буде працювати на них. Вона їм повідомила, що немає досвіду роботи в органах місцевого самоврядування. Фактично, вона ніяких обов`язків в адміністрації не виконувала. Слідчим не було враховані дані обставин справи, не було свідків ніяких. Вона не мала можливість виїхати коли почалась окупація військами росії. Вважає, що формулювання обвинувального акту не можна вважати доведеним.
Після початку вторгнення податковий орган не організовував евакуацію, самостійно вона не могла виїхати, бо були постійні обстріли. Заробітну плату вона не отримувала. Жили на гуманітарну допомогу, яку надавали квартальні. Гуманітарну допомогу надавала влада, ОСОБА_14 . В квітні вони нічого не отримували, у батька були запаси в приватному секторі, вони жили з ним. ОСОБА_14 теж мешканець м. Ізюма, він колишній начальник поліції. Вона не перевіряла документи у тих хто заїжджав до м. Ізюм, вона цими фільтраційними заходами не займалась. В Ізюмі було 21 тисяча населення на момент окупації. 09 травня 2022 року вона була вдома, до неї приїхав водій у супроводі 3 військових, вона цього водія знала. Вони її повезли у невідомому напрямку, привезли до Палацу Культури . Їй видали пілотку і сказали одягнути. Там були військові рф, які все це знімали і потім її відвезли додому. Вона була там не одна, там були квартальні, люди, які займалися гуманітарною. На питання чому її повезли може відповісти тільки ОСОБА_14 . 
ОСОБА_16 призначав мешканців до комунальних підприємств, до неї звертались начальники уже з підписаними контрактами, вона складала ці контракти в папку, вона нічого не розробляла. Приходили саме до неї тому, що ОСОБА_14 так вирішив. Він просто наказував, вона була в якості спеціаліста з кадрів у військовій окупаційній адміністрації, як визначив ОСОБА_14 . Ніяких документів вона не підготовлювала, на ніяких нарадах не приймала участь, нікого не оформлювала, вона не мала функціональних обов`язків. Вона нікого ні до чого не закликала та не займалась цим. Вона не була досвідчена в даній ситуації. Вона не кликала своїх колег працювати на окупаційну владу, бачила тільки одну колегу.
ОСОБА_17 , раніше з нею працювала. Вона працювала на окупаційну владу і вона її не схиляла працювати на ту владу.
У них місто не велике, вона знала начальників підприємств. Вона отримувала трудові пайки, але не кожен день, раз в місяць. Були бланки, ОСОБА_14 приймав бланки. У ОСОБА_14 власноруч писали люди контракт, яких він приймав на роботу, потім він їй це приносив. Особисто вона нічого не розробляла. По кожному працівнику в неї була папка спочатку, а потім приїжджав керівник комунальної установи і забирав ту папку. В папці були документи, які в кого були. Списки складались фінансовим управлінням. Вона працювала на Центральній площі, 1 з травня один-два рази на тиждень, накопичувались документи вона їх розкладала по комунальним організаціям. На той час у них працювали: водоканал - ОСОБА_18 , теплосеть - ОСОБА_19 , благоустрій - ОСОБА_20 , пенсійний фонд - ОСОБА_21 . Простих спеціалістів працювало приблизно 80 чоловік. Були такі особисті дані, які вони власноруч вписували в анкету. Ці відомості були у неї в доступі, вони знаходились в кабінеті. В користуванні ніякої техніки у неї не було. Генератори іноді вмикали, коли відпрацьовували документи. У неї ніякої оргтехніки не було. У її кабінеті знаходився стіл, стілець, папки. Продуктовий набір віддавали працівники відділу соціальної праці. Пайки за роботу вона отримувала в адміністрації від співробітника відділу соціальної праці.
Під час допиту свідка ОСОБА_22 пояснила, що особисті стосунки з ОСОБА_22 не підтримувала. Вона працювала начальником управління з питань запобігання та виявлення корупції.
Під час допиту свідка ОСОБА_23 пояснила, що особисті стосунки вони з ОСОБА_24 не мають, тільки робочі.
Під час допиту свідка ОСОБА_25 пояснила, що до зустрічі з ОСОБА_25 особистих стосунків не мала. Свідок, уникаючи кримінальної відповідальності, надала покази проти неї.

Хоч обвинувачена ОСОБА_5 і не визнала вину, її вина доведена дослідженими в судовому засіданні такими доказами. 

Показами свідків

Допитана в судовому засіданні свідок  ОСОБА_25 пояснила, щоза обвинувачену знає, що вона працювала в податковій до окупації. 
Коли вона займалася видачею гуманітарної допомоги, то ОСОБА_26 їй пропонувала роботу в адміністрації окупаційної влади. Це було наприкінці квітня, на початку травня 2022 року. Знає, що ОСОБА_26 працювала у відділі кадрів окупаційної адміністрації, яка була створена в м. Ізюм, та очолювала цей відділ. Окупаційна адміністрація знаходилася в центрі міста Ізюм за адресою: площа Центральна, 1. Вона там бачила ОСОБА_26 . ОСОБА_26 приймала документи особисто, або приймали документи її підлеглі по відділу. 
Це була військова адміністрація м. Ізюм та Ізюмського району Харківської області, яка офіційно була сформована десь в травні 2022 року. Коли по документам була створена окупаційна адміністрація вона не знає. ОСОБА_14 займав посаду і спілкувався з військовими рф. 
Вона займала посаду у відділі доходів. Всім працівникам видавали продуктові набори, також обіцяли і платити в рублях, кому, скільки, при яких обставинах виплачували, вона не знає. Фінансовий відділ не займався нарахуванням зарплат, а займався зведенням даних, а нарахуванням займалася бухгалтерія. 
ОСОБА_5 сама казала, що вона начальник відділу кадрів.
На заходах на 9 травня вона не була, а тому їй нічого з цього приводу не відомо.
ОСОБА_26 підпорядковувалась начальнику військової адміністрації. Прізвища підлеглих ОСОБА_26 вона вже не пам`ятає. Всі накази підписував ОСОБА_14 . Накази зберігалися у відділі кадрів. Її особисту справу формували спеціалісти відділу кадрів, що працювали у ОСОБА_5 у відділі. Відділ кадрів займався набором персоналу тільки для військової адміністрації.

Допитана в судовому засіданні свідок  ОСОБА_22 пояснила, що обвинувачену не знає, відносин з нею не має.
До 15 серпня 2022 року вона працювала на посаді начальника управління з питань запобігання та виявлення корупції в головному управлінні ДПС в Харківській області. З квітня 2022 року коли їх почали виводити з простою, вона по роду діяльності за вказівкою центрального апарату телефонувала людям, які виїжджали з окупованих територій або була можливість додзвонитися до цих осіб, і під час таких спілкувань їй стало відомо в період з 9-15 травня 2022 року, що ОСОБА_5 приймала участь у заходах пов`язаних з 9 травнем. Їй скидали російські новини де ОСОБА_26 стояла зі стрічкою символіки російських окупантів та в пілотці. Також вона переходила на телеграм канали де ця інформація була опублікована, і в коментарях там було написано, що там ОСОБА_5 , яка працює там-то, там-то. Отримавши дану інформацію вона звернулася до правоохоронних органів. 
Вона подала заяву до центрального апарату ДПС та до НАЗК, ДБР та обласну прокуратуру. З обвинуваченою з цього приводу вона не спілкувалася. 
Люди, які виїхали з окупації говорили, що відносно ОСОБА_5 було виявлено напрямок діяльності з окупаційною владою.
Стосовно евакуації людей з окупаційної території, свідок повідомила, що були інструкції на початку війни. 
У працівників ДПС є присяга державного службовця.
Наразі вона не може згадати, які були інструкції, що там написано, як повинні діяти у разі окупації особи.
Вона спілкувалась з людьми, які виїхали з окупації, вони показали, як ОСОБА_5 приймала участь в заходах разом з окупаційною владою. Фотографії на яких була ОСОБА_26 вона бачила особисто. Назву телеграм каналу де це вона бачила, вона не пам`ятає, але вона робила з них скріншоти. 
Які документи під час своєї роботи складала ОСОБА_26 , вона не знає. 
Документи, які складала ОСОБА_26 під час окупації вона не бачила.

Допитана в судовому засіданні свідок  ОСОБА_23 пояснила, що працює в ДПС Харківській області начальником відділу. Обвинувачену знала по роду діяльності бачила її 3-4 рази. ОСОБА_26 привозила з м. Ізюму в управління звіти. В травні 2022 року вона вийшла на роботу. Їй показали фото на яких була ОСОБА_26 і вона особисто бачила цю інформацію в телеграм каналі «ІНФОРМАЦІЯ_14», як ОСОБА_26 в руках тримала квіти, на голові була пілотка, з нею була невелика кучка людей 6-7 осіб, чоловіки та жінки. Це було свято 9 травня в м. Ізюм під час окупацією. 
Вона думає, що цей захід був організований окупаційною владою.
Вона у слідчого впізнала на фото саме ОСОБА_5 .
Стосовно евакуації працівників податкової інспекції, свідок повідомила, що були відповідні розпорядчі документи. 
Вона не може сказати, чи здійснювалися заходи керівниками ДПС в умовах окупації. На момент окупації вона перебувала на лікарняному. 
На її думки були такі накази та розпорядження, з якими ознайомлювався керівник відділу ОСОБА_26 і повинна була ознайомити її. Крім того ОСОБА_5 , як державний службовець складала присягу і з нею та іншими підлеглими проводилися співбесіди, як державний службовець повинен відноситися до охорони своєї держави. 
Всіх працівників податкової служби відправили у простій і сплачували кошти, біля 80% від заробітної плати.
Вона вважає, що навіть, якщо ОСОБА_26 не могла виїхати, так як у неї був хворий тато та була дитина, то принаймні не співпрацювати. 
За яких обставин зроблена фотографія з ОСОБА_26 їй не відомо.
ОСОБА_5 діяла відповідно до посадової інструкції, яка складалася на кожного фахівця, вона займалася адмініструванням податків, могла накладати штрафні санкції за несвоєчасну сплату або несвоєчасне подання. У разі якщо вона накладала штрафи, виписувала акти, або виносила рішення, то ці рішення погоджувалися обласним апаратом ДПС Харківської області.
Їй не відомо чим займалася ОСОБА_26 під час окупації м. Ізюм.

Допитана в судовому засіданні свідок  ОСОБА_27 пояснила, що обвинувачену знає, разом з нею працювали. 
В кінці березня, на початку квітня 2022 року вона дізналася, що відкрилася тимчасова окупаційна адміністрація. Її колега ОСОБА_17 повідомила, що там працює вже ОСОБА_5 у відділі кадрів тимчасової окупаційної адміністрації. Вона під час окупації з ОСОБА_17 мешкали на одній вулиці, і зустріла її на місцевому ринку і тоді вона їй про це і розповіла. 
Їй не відомо, які були заходи керівництва щодо евакуації працівників податкової інспекції м. Ізюм, які були інструкції, розпорядження.
Про 9 травня вона нічого не знає. Яку посаду займала та чим займалася ОСОБА_26 у відділі кадрів вона теж не знає. Ким обвинувачена працювала в тимчасовій адміністрації їй не відомо, тільки сказали, що у відділі кадрів тимчасової адміністрації окупованої влади. 
Вона працювала у відділі адміністрування фізичних осіб, а ОСОБА_26 з юридичними особами. По роботі практично не стикалися. Чи були створені обласною владою чи місцевою безпечні умови для евакуації вона не знає. 
Її особисто, як державного службовця не перевіряла окупаційна влада на предмет співпрацювання з владою України, не лякали, не примушували до чогось. 

Допитана в судовому засіданні свідок  ОСОБА_29 пояснила, що обвинувачену знає, працювали в одному відділі Ізюмської податковій інспекції тривалий час, стосунки робочі. 
Після вторгнення рф в м. Ізюм до неї дійшли слухи, що ОСОБА_5 працює в окупаційній адміністрації. Бачила в газеті її фото, як вона клала квіти до пам`ятника 9 травня. Влітку вона зустріла ОСОБА_17 , яка їй сказала, що ОСОБА_5 працює в окупаційній адміністрації у відділі кадрів. Яку роботу ОСОБА_26 виконувала в адміністрації вона не знає. Яку саме посаду ОСОБА_26 займала в адміністрації також не знає. ОСОБА_17 їй більше нічого не казала.
ОСОБА_5 влітку 2022 року вийшла з будівлі окупаційної адміністрації на вулицю і вона з нею розмовляла. ОСОБА_5 роботу їй не пропонувала. Вона казала, що пішла працювати, щоб прогодувати батька та сина. Що ОСОБА_26 за це отримувала гроші або допомогу, вона не казала.
Вона не знає, які були заходи керівництва ДПС України щодо евакуації працівників податкової інспекції м. Ізюм. Також їй не відомо про інструкції, накази та розпорядження щодо дій працівників ДПС, які опинилися в окупації. 
Вона не пам`ятає назву газети де було фото та в чому була одягнута ОСОБА_26 , це було давно. Їй ніхто не пропонував працювати в окупаційній адміністрації.
Під час окупації в якості гуманітарної допомоги вони отримували хліб.
Та фотографія, яка була в газеті, на ній була тільки ОСОБА_26 .
Під час окупації м. Ізюм у кого був транспорт той міг виїхати.
Отримання гуманітарної допомоги не спонукало її до виконання певної роботи на окупаційну владу.

Допитана в судовому засіданні свідок (легендована особа) ОСОБА_30 пояснила, що з обвинуваченою у родинних відносинах не перебуває, знайома.
Вона перебувала в місті на початку війни, там творився жах, багато трупів лежало по вулицям, було холодно та голодно. 
Вона спілкувалась зі знайомими і їй стало відомо, що ОСОБА_26 перейшла працювати на бік окупанта. На початку травня ОСОБА_26 добровільно пішла працювати на окупаційну владу. Окупанти знущались над людьми і йти на них працювати це не нормально, можливість виїхати була, хто хотів. Вона ж виїхала. Приїжджали автобуси 8, 9, 10 березня супроводжували поліцейські, брали жінок, дітей інвалідів і місцеві ще до них пристроювались і виїжджали до Лозової . ОСОБА_33 - цивільний чоловік ОСОБА_26 . У Фейсбуці зафіксувалась інформація, що він керував прильотом, була інформація, що він був навідником на завод.
В групі «ІНФОРМАЦІЯ_15», вона не знає хто її засновник, але там були всі події під час окупації міста Ізюма. Вона не знає скільки було людей в групі. Вона особисто бачила фото з ОСОБА_26 , вона була в пілотці з георгіївською стрічкою, вона була разом окупаційним мером ОСОБА_14 ще з якимись людьми. На фото ОСОБА_26 була в нарядному платі, в туфлях, охайна чиста. Але на той час у них не було навіть води помитися, а вона була така охайна. Вона не чула, щоб до ОСОБА_26 вживалися заходи впливу для співпраці з окупантами. Їй не пропонували роботу. Їй відомо зі слів людей, що ОСОБА_26 приймала людей на роботу. Їй про оплату праці нічого не відомо, але вважає, що безоплатно працювати ніхто не буде, з чоловіком ОСОБА_5 - ОСОБА_35 не знайома, він був її цивільним чоловіком. До війни вони жили разом, було його фото, де було написано, що 12.03.2022 року був приліт на завод, навідником був ОСОБА_35 і що він перебуває у розшуку вона це бачила у Фейсбуці. Вона не знає, де зараз ОСОБА_35 . 
З міркувань безпеки для своїх рідних вона вирішила себе засекретити, як показала ситуація, родина ОСОБА_26 проросійсько налаштована, батько обвинуваченої проросійсько налаштований громадянин. Вона була в Ізюмі, бачила, що наробили окупанти. ОСОБА_26 була з ними на фото і вважає, що це тільки добровільно. 
Вона чула, що розстрілювали автомобілі з людьми при евакуації та автобуси, між обстрілами люди виїжджали, ризикували та їхали, бо сидіти в підвалах це було ще гірше. Було таке, коли люди помирали, будучи під завалами три дні. 
Від тих з ким спілкувалась вона і ті, хто виїхав з окупації, наприклад, ОСОБА_29 розказували, що ОСОБА_26 займалась підбором кадрів, проводила фільтрацію і т.д. 
10 березня 2022 року вона виїхала з м. Ізюма. Не було ні світла, ні інтернета з 02.03.2022 року, це розповідали місцеві. 

Допитаний в судовому засіданні свідок (легендована особа) ОСОБА_36 пояснив, що з обвинуваченою у родинних відносинах не перебуває.
В Ізюмі перебував до червня 2022 року, а потім виїхав на підконтрольну територію. Під час його надходження там, десь з квітня 2022 року почали організовувати роботу так
званої міської влади. У місті Ізюм встановлювали свою владу, місто було повністю захоплено на початку квітня і через декілька тижнів було організовано прибирання і таке подібне. Збирались вони на магазині «Дорожня карта», проводили там збори, вирішували організаційні питання. Головним організатором був ОСОБА_37 , в минулому правоохоронець, до повномасштабної війни очолював відділення «Ощадбанку», його товариш ОСОБА_38 був депутатом Ізюмської міської ради. Це вони організували владу. Він, так сказати, обирав собі товаришів, близьких по духу. В кінці квітня на початку травня, бачив як одна із співробітниць, а саме: ОСОБА_5 була в колі цих людей, а потім йому стало відомо, що вона очолила так званий відділ кадрів місцевої адміністрації, де підбирали кадри для нової влади, проводила співбесіди. Особисто з нею він не спілкувався, але бачив її там. 
До окупації обвинувачена працювала в податковій інспекції м. Ізюм. Так, ця окупаційна влада і керувала містом Ізюмом . Відомо, що отримували винагороду у вигляді харчового пайка, а потім в залежності від займаної посади їм виплачували кошти в рублях до 50000. 
На той час був відсутній зв`язок, світло. При зустрічі зі знайомими ОСОБА_26 агітувала, щоб люди приходили працювати, були посади, вільні місця. Так, на передодні 9 травня було організовано, так сказати, парад біля ліцею № 5. Він бачив на фото ОСОБА_26 , також там були люди в радянській формі з георгіївською стрічкою разом зі збройними силами російської федерації.
ОСОБА_14 організовував роботу місцевої влади. Він був керівником. Ізюмська податкова працювала до окупації, йому деякі люди були знайомі, перетинались на роботі, а після окупації приміщення податкової було пошкодженим після бомбардувань і воно не працювало. Працівники податкової хто виїхав, хто залишився за місцем мешкання. Більша частина міста переходила в приватний сектор, там було безпечніше трохи і легше вижити. Так, деякі працівники податкової за власним бажанням могли виїхати на територію України. Було важко виїхати, але люди шукали способи і виїжджали. Знає, що ОСОБА_26 залишилась в Ізюмі і почала співпрацювати з тимчасово створеною владою на чолі з ОСОБА_14 . Він їх бачив разом і це розповідали люди. Особисто він не спілкувався з ОСОБА_26 . Вона працювала у відділі кадрів, її робота полягала у підборі кадрів для нової влади. Знає такий випадок, що директором водоканалу був призначений ОСОБА_40 , десь в квітні, але через два тижні його прибрали, бо він не зміг співпрацювати з новою владою і назначили ОСОБА_41 . ОСОБА_26 проводила співбесіди для заміщення посади з іншими кандидатами, про фільтраційні заходи знає, їх проводили місцева влада. Так шукали українсько налаштованих, громадян АТО. Йому особисто не відомо чи приймала участь в цих заходах ОСОБА_26 .
Він вирішив себе засекретити із заходів безпеки. Він звернувся сам до слідчого. Є родичі обвинуваченої, вони проросійсько налаштовані, мешкають в Ізюмі. Можливо буде помста, наприклад від її батька. Він не вирішував там залишатися, у нього не було змоги виїхати, як і у багатьох людей. Він вважає, що перейти на сторону російських загарбників було суто її бажання і там залишитися це теж її бажання. Вона мабуть хотіла працювати на окупаційну владу і вона працювала на окупаційну владу. Не всі, хто залишався, були готові працювати на них, але все ж таки люди були. Були такі люди, які не хотіли працювати на боці окупаційної влади, уникаючи цього різними шляхами. З нею особисто він не спілкувався. На початку березня, дійсно обстрілювалося місто Ізюм. Останній евакуаційний автобус виїхав 10 березня 2022 року. Після окупації м. Ізюм було без води.
В травні-червні було повідомлено, що створено окупаційну місцеву владу, було повідомлено про це по радіо. 
Йому не відомо чи була знайома ОСОБА_26 з ОСОБА_14 .
ОСОБА_42 при працевлаштуванні спілкувався з ОСОБА_26 це було в колишньому магазині «Дорожня карта» на вулиці приблизно в квітні 2022 року. Йому це розповідали хто саме не може сказати.
Десь з червня всі хто працював на окупаційну владу отримували гроші в розмірі приблизно 50000 руб. Залежно від займаної посади. Особисто він не бачив, щоб ОСОБА_26 отримувала заробітну плату. 
Особисто він не перебував біля пам`ятника. Йому це відомо від осіб, які це бачили, осіб, які це казали назвати не може, ОСОБА_26 там була, там роздавали георгіївські стрічки, фотографувались, покладали квіти. 
Функцій та обов`язків ОСОБА_26 він не бачив і документів, теж не бачив в яких це б прописувалось.
Він не може назвати її підлеглих і він не казав, що вона працювала начальником. В приміщення тимчасової влади не заходив, вона працювала у відділі кадрів окупаційної влади, яку посаду займала йому не відомо і як вона правильно називалася не знає. 
Вона вдягала радянську форму на 09 травня і вішала георгіївську стрічку, яка заборонена. Йому особисто ніхто і нічого не пропонував, ніякої допомоги від окупаційної влади не отримував.
Тимчасова адміністрація ОСОБА_14 спочатку була в магазині «Дорожня карта», а потім в приміщенні міської ради. 
Він знайомий з ОСОБА_43 , але дружніх відносин не підтримує. 
Він не весь період перебував в Ізюмі, виїхав у червні. Було важко проїхати до місця перетину, бо окупанти заважали. Йому не відомо чи застосовувались примусові заходи до ОСОБА_26 для працевлаштування до окупаційної влади. 
Він бачив ОСОБА_26 і ОСОБА_14 , вони спілкувались. Це було біля магазину «Дорожня карта». Всіх затверджував на посаду ОСОБА_14 . 

Допитаний в судовому засіданні свідок  ОСОБА_44 пояснив, що обвинувачену знає з 2007 року. З 2012 року фактично проживали разом з ОСОБА_26 до 2017 року. 
Місто Ізюм було окуповане за два періоди. Окупація була не одразу всього міста, а частинами. На 1 квітня 2022 року було окупована тільки частина міста, де проживала ОСОБА_26 , зв`язку там не було. Ця частина була окупована першою. 
Йому відомо, що ОСОБА_5 не була у жодній політичній партії. Вдома жодної символіки, зброї. Брала участь у національних українських святах. Це було до окупації. 
Після окупації він спілкувався з ОСОБА_45 , яка знаходиться за кордоном, ОСОБА_46 , та іншими людьми, які казали, що ОСОБА_47 роздавала гуманітарну допомогу, на території яка була окупована рф. Ця гуманітарна допомога була з рф.
У людей не було можливості безпечно виїхати з окупованої території. 
ОСОБА_26 не переходила на бік ворога.
ОСОБА_26 знаходилася поряд із ОСОБА_14 , і він просив її виконувати якісь усні доручення, щось скласти. Вона печатала якісь документи, надавала допомогу людям. 
Він бачив тільки одну фотографію, зі схожою на нею людиною. 
Одна жінка запитувала ОСОБА_26 навіщо вона роздавала гуманітарну допомогу та допомагає ОСОБА_14 , та сказала, бо не було ліків та продуктів, було безвихідне положення, батько потребував ліків, був син. 
Бачив відео, там де ОСОБА_26 у пілотці. Це не її пілотка, вдома у неї форми не було, ніякої символіки та стрічок. Вона святкувала українські державні свята. 
ОСОБА_14 ні на кого не працював. 

Допитана в судовому засіданні свідок  ОСОБА_48 пояснила, що обвинувачену знає, вона працювала в податковій начальником відділу кадрів. Вона з нею не спілкувалась, тільки з робочих моментів. Їм потрібно щось було їсти, вони пішли працювати за пайок і пішли влаштовуватися на роботу. Прийшли в адміністрацію, а там була обвинувачена, яка займалася підбором кадрів. Вона знає, що вони отримували зарплату від росії. По заходам нічого сказати не може, вона не бачила чи приймала вона участь в них чи ні, кабінет бачила, обвинувачена там була під час окупації.
Вона зі знайомим прийшла, обвинувачена її не оформлювала, у них була структура така не зрозуміла, зарплатню вони не отримували.
Окупація була в березні, прийшла на роботу в червні. Так, вона обвинувачену побачила в червні 2022 року, вона не пам`ятає як називалась адміністрація. Вона не знає коли створювалася ця адміністрація. 
Вона прийшла в червні в адміністрацію, її зустрів знайомий. Вона йому розповіла, що потрібна робота. З обвинуваченої не спілкувалася стосовно працевлаштування. Знайомого звали ОСОБА_49 , вона копіювала документи хлопців, які працювали в них. Їхні хлопці охороняли державні організації, до окупаційної влади вона не знає чи мала відношення чи ні, вона не займалася охороною. Її кабінет був в самій адміністрації адресу не пам`ятає, цього приміщення на зараз не має, бо воно розбите, до війни там була адміністрація Ізюма, договорів підписаних обвинуваченою вона не бачила.
Вона працювала місяць в адміністрації, а місяць в іншому місці, а потім їх звільнили. ОСОБА_79 працював з обвинуваченою, він сам казав, що працює з нею. ОСОБА_14 очолював адміністрацію поки не звільнили Ізюм.
Її затримували разом з ОСОБА_26 , її з нею не тримали. Її забрали з дому, хтось сказав, що вона працювала при той владі.
В обвинуваченої був окремий кабінет, тому що вона відправляла людей на працю в їх охоронно структуру. Вона не бачила скільки людей обвинувачена направляла.
На корінці було написано прізвище обвинуваченої, ніякої документації вони не вели, ніяких документів вона не бачила.
Забрали її 14 вересня, одразу не відпустили, а відпустили 16.
Обвинувачена сиділа за столом, вона в неї щось спитала, обвинувачена їй відповіла, що його немає, більше в тому кабінеті нікого не було. Вона не пам`ятає чи було щось написано на дверях, але їй здається, що було написано тільки прізвище. Також без корінців приймали. 
Всі знали, що обвинувачена начальниця, особисто їй обвинувачену не представляли, але навкруги казали, що вона начальник відділу кадрів. 
Їй не відомо чи давала ОСОБА_26 вказівки та розпорядження. Особа на ім`я ОСОБА_51 більше нічого не розповідав. Так, дійсно вона обвинувачену бачила в червні 2022 року.
Її не змушували працевлаштовуватися до окупаційної влади. Вони працювали заради їжі. Виїхати у неї можливості не було.

Письмовими документами та висновками експертів

Протоколом огляду комп`ютерних даних від 14 вересня 2022 року, відповідно до якого об`єктом огляду є стаття російського видання «Комсомольская правда» під назвою (мовою оригіналу) «ІНФОРМАЦІЯ_17», розташована у мережі Internet за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_16.
Автором вказаної статті є ОСОБА_52 .
Стаття представлена текстом, 12-ма фотознімками та одним відеозаписом.
Текс статті викладений російською мовою наступним чином (мовою оригіналу):
«В Изюме праздник отметили под грохот канонады
Ровно в 10 утра, когда на Красной площади в Москве начался Парад Победы, за окнами, заложенными мешками с землей, завибрировало. С самолетным гулом в небо на перехват воздушной цели пошла ракета зенитного ракетного комплекса «Бук». В последние дни работы у подразделений противовоздушной обороны на Изюмском фронте прибавилось. Теперь они сбивают не только уже привычные оперативно-тактические ракеты «Точка-У», летящие как по городу, так и в сторону границы с Россией, но и реактивные снаряды систем залпового огня «Смерч» и «Ураган». Боевые части, как правило, кассетные. Пока находишься в помещении - опасности они не представляют. Но не дай бог разрывы застанут тебя на улице. Прошитых насквозь маленькими железными шариками людей к российским медикам привозят ежедневно - и гражданских, и военных.
«Здравствуйте, товарищи», - приветствует войска министр обороны в далекой Москве.
За окнами - один громкий взрыв, за ним - несколько приглушенных: кассеты взрываются в воздухе, не долетев до цели. Товарищи пэвэошники снова не подвели. И сделали это еще трижды до окончания парада, который закончился досрочно из-за нелетной погоды. Для артиллерии ее не существуют.
На 9 мая в Харьковской области ждали провокаций. По оперативной информации, Силы специальных операций ВСУ планировали подорвать пост в Купянске, который ведет в сторону Луганской области. К отражению диверсии подготовились силовики. Местные жители от украинских военных тоже не ждали ничего праздничного. «Мы все решили, что завтра работать не будем», - признались мне накануне продавцы на небольшом рынке, который открылся рядом с храмом. Ассортимент не поражает разнообразием - колбасы, масло, сигареты, «мыльно- рыльные». Говорят, если прийти пораньше, часов в 9 утра, можно успеть купить мяса. Если есть деньги. А здесь их не много. Можно расплатиться и рублями - за тысячу дают 300 гривен. При официальном курсе один к двум. Но хоть какая-то торговля пошла.
- А где товар-то берете? - спрашиваю.
- В Купянске.
По нынешним дорогам - под два часа езды по убитым полевым дорогам. А туда продукты привозят либо из России (еще почти три часа), либо из ЛНР - туда теперь даже ближе.
К полудню обстрел РСЗО прекратился, выезжаю в город. Здесь нет ни праздничных флагов, ни демонстраций. Во фронтовом городе не до пышных торжеств. Их впрочем, и не было в последние годы. Изюмцы сами поднимались на гору Кременец к монументу «Атака», но это было сродни гражданскому подвигу, вызову и протесту одновременно. Сегодня многие просто боятся выбраться из укрытий.
У местного Дома культуры собралась небольшая группа общественников и новый мэр города ОСОБА_53. В прошлом - полицейский из Днепропетровска. С 2011 года живет в Изюме. Небольшим факелом он зажигает давно погасший вечный огонь у монумента погибшим в Великой Отечественной войне изюмчанам. За памятником - разрушенное мощным снарядом здание, в подвале которого живут люди. Они по очереди рубят дрова для костра, на котором последние два месяца готовят пищу.
-Спасибо жителям России, армии, руководству за то, что не взирая на трудности, город обеспечен продуктами питания и уже даже начинают поступать стройматериалы. Мы приступили к ремонту храма, который был поврежден в ходе артобстрела. Работают городские службы, восстанавливают инфраструктуру, надеюсь, что в ближайшее время хотя бы в некоторых районах удастся восстановить электричество и будем подавать воду. Бригады активно работают, не взирая на обстрелы. Надеюсь, скоро мирная жизнь в Изюме восстановится в полном объеме, - уверяет меня ОСОБА_53 .
-Вам не страшно вообще занимать такую должность? Вы же для Киева - коллаборант.
-Чего я должен бояться? Пусть они боятся. Пусть боятся народа, которого за 30 лет задушили и задавили, лишили истории и памяти, а нам бояться нечего. Праздник проходит под звуки канонады, но я думаю, что она звучит как салют в честь победы над современными фашистами. Пусть они знают, что праздник есть, что люди, которые не забыли подвиг своих предков, чтят их память, являются достойными потомками своих дедов. Нам запрещали флаги победы, не зажигали Вечный огонь. Сегодня мы его зажжем и, надеюсь, он никогда не погаснет.
Владислав, конечно, выражается образно. Газоснабжение в городе пока не налажено. И специально к празднику для Вечного огня привезли два баллона с голубым топливом. И.о. мэра зажигает его с ощутимым внутренним трепетом. Видно, что для него это - не просто дань традиции.
Среди пришедших к монументу - местные жители и работники близлежащего Завода оптического стекла, на котором в том числе варилось стекло для «рубиновых» звезд на башнях Кремля.
- Жалко, что тогда, в 50-е, реабилитировали этих подонков, - говорит 83-летний ветеран труда ОСОБА_54 . 
- Теперь пожинаем плоды этого. Сволочи они, извините. Да здравствует Россия, наш правопреемник. Я Советскому Союзу клятву давал и Россию не подведу. Хотя я в своем возрасте уже такой, какой есть.
- Я был первым изюмчанином, на которого открыли уголовное дело за то, что я возлагал цветы с копией Знамени Победы, - делится со мной депутат местного горсовета. - Мои деды воевали, и это мое право - какие праздники отмечать и на каком языке говорить. С 2014 года меня этого права начали лишать - через аресты, обыски, преследование. И не только меня. Сейчас я на своей земле, в своем городе. Правительство нас предало, а мы остаемся верны своим традициям и обычаям.
Все это время над городом грохочет артиллерия. Российские войска расширяют плацдарм наступления на Славянско-Краматорскую агломерацию, а противник начинает применять вооружения, пришедшие с Запада. В зоне боевых действий появились ракеты британского производства, американские гаубицы М-777, способные бить высокоточным, но очень дорогим боеприпасом «Эскалибур», дроны- камикадзе из США...
Необычные ощущения, когда встречаешь День Победы в точке, в которой в один временной промежуток переплелось и прошлое и настоящее. Где молодые пацаны бьются насмерть на рубежах, которые когда-то отстаивали их предки.. При этом, фронтовой быт на передовой почти не изменился. Перед тобой словно оживают картинки советской военной литературы с ее окопной правдой, архетипами настоящих русских героев и не всегда приятной изнанкой страшных боев. Здесь, как нигде больше ощущаешь, что означает избитый штамп «преемственность поколений». И как это - быть достойными своих предков. И это, поверьте, очень непросто. Но наши стараются. Как это делали русские солдаты 80 лет назад. Как они делали это в Афганистане, Чечне, Южной Осетии и в Сирии. А иначе и быть не может».
Фотознімки, розмішені у тексті статті, мають наступний зміст.
Фото № 1 підписане наступним чином (мовою оригіналу) «У местного Дома культуры собралась небольшая группа общественников и новый мэр города ОСОБА_53».
На вказаному фото зображено 13 осіб, вдягнутих у цивільний одяг із георгіївськими стрічками, що стоять поряд із монументом «Вічний вогонь», з якого палає полум`я. На передньому плані стоїть самопроголошений «мер» м. Ізюм ОСОБА_53 із дівчиною-підлітком, вдягнуту у одяг, що нагадує військову форму радянського зразка. На задньому плані, праворуч від ОСОБА_56 стоїть жінка, яка є громадянкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
На фото № 2 зображений хлопець-підліток, який проїжджає на велосипеді поряд із монументом двох солдатів та частково зруйнованої двоповерхової будівлі.
На фото № 3 зображений чоловік, який проходить повз частково зруйнованого та обвугленого багатоповерхового будинку, на першому поверсі якого дислокувалося відділення «Ощадбанк», поряд з яким стоїть знищена військова техніка.
На фото № 4 зображено монумент з позначкою «1941», позаду якого знаходиться частково зруйнована багатоповерхова будівля.
На фото № 5 зображено простір перед будівлею з колонами, на який висить два прапори, один з яких є російським триколором. Поряд із будівлею стоїть військовий автомобіль. Від будівлі, по напрямку до фотографуючої особи, йдуть дві групи людей: з лівого боку - чотири військовослужбовці у камуфляжній формі, касках, озброєні автоматами, з білими стрічками на руках і ногах. Двоє з осіб вдягнуті у чорні маски. Ці чотири військовослужбовці несуть вінок з квітами, обрамлений зеленою стрічкою. З права йде група з шістнадцяти осіб у цивільному, перед якою, спиною, стоїть ОСОБА_57 . Крайньою з права, зазначеної групи осіб, йде жінка, яка є ОСОБА_5 . На її голові вдягнутий головний убір, що нагадує пілотку радянського типу. Група осіб несе довгий горизонтальний вінок з хвойного листя, перемотаний червоною і георгіївськими стрічками.
На фото № 6 фотознімок зробленого з ближчого ракурсу. На ньому видно, як вказані вище групи осіб кладуть вінки до монумента «Вічний вогонь». Третьою з права є жінка, яка є ОСОБА_5 .
На фото № 7 зображено ОСОБА_56 , який або запалює або імітує запалення монумента «Вічний вогонь»
На фото № 8 зображено чотирьох військовослужбовців у камуфляжній формі, касках, озброєні автоматами, з білими стрічками на руках і ногах. Двоє з осіб вдягнуті у чорні маски. Вони «віддають честь» навпроти монумента «Вічний вогонь», з якого палає полум`я.
На фото № 9 зображено групу осіб, з яких чотирнадцять вдягнуті у цивільний одяг і серед них стоять чотири військовослужбовця у камуфляжній формі, касках, озброєні автоматами, з білими стрічками на руках ї ногах. Ці особи стоять поряд із монументом двох солдатів та частково зруйнованої двоповерхової будівлі. Крайньою з ліва стоїть жінка, яка є ОСОБА_5 .
На фото № 10 зображено частково зруйновані будівлі і фрагмент дороги.
На фото № 11 зображений монумент двох солдатів з трьома вінками, центральний з яких має кольори російського триколору.
На фото № 12 зображена група осіб, з десяти осіб, на центральному плані якої стоїть ОСОБА_57 із дівчиною-підлітком, вдягнуту у одяг, що нагадує військову форму радянського зразка.
Оглядом відеозапису встановлено, що його довжина становить 03 хв. 56 сек. На ньому зафіксовані події святкування 9 травня представниками окупаційних військ ЗС РФ, описані в тексті статті. Зокрема, на 00 хв. 08 сек. - 00 хв. 20 сек. зафіксовані обставини покладання вінків (зафіксовані на фото №№ 5-8), за участю жінки, яка є ОСОБА_5 . Крім того, на 00 хв. 45 сек. вказану жінку зафіксовано у положенні, зображеному на фото № 1).
В подальшому зазначений відеозапис був записаний та скопійований на карту пам`яті /Т.3 а.к.п. 124-148/.

Висновком експертів № 25250/25251 за результатами проведення комплексної судової портретної експертизи та експертизи відео-, звукозапису від 02 грудня 2022 року, відповідно до якої зображення особи, зафіксовані на:
- кольоровому зображенні, підписаному «Фото №1», що розташоване в протоколі огляду комп`ютерних даних від 14.09.2022 (особа, вдягнена у сукню фіолетового кольору в світлу смугу, яка стоїть у другому ряду),
- кольоровому зображенні, підписаному «Фото №6», що розташоване в протоколі огляду і комп`ютерних даних від 14.09.2022 (особа, вдягнена у сукню фіолетового кольору в світлу смугу та пілотку, у руках тримає червоні квіти),
- кольоровому зображенні, підписаному «Фото №9», що розташоване в протоколі огляду 1 комп`ютерних даних від 14.09.2022 (особа, вдягнена у сукню фіолетового кольору в світлу смугу та пілотку, праву руку тримає на поясі),
-у відеозаписі «ІНФОРМАЦІЯ_18 - KP.RU - Mozilla Firefox 2022-09-14 21-09-33», розташованому на наданій картці Арасег micro 16Gb R85 у проміжках часу 00 хв. 13 сек. - 00 хв. 21 сек.; 00 хв» 48 сек. - 00 хв. 51 сек. від початку відеозапису (особа, вдягнена у сукню фіолетового кольору в світлу смугу та пілотку) збігаються за загальними ознаками, вказаними у дослідницькій частині висновку, із зображенням, що міститься у файлі «ОСОБА_5. png», наданому для порівняльного дослідження, розташованому на лазерному компакт-диску CD-R «Sony» № 8207 30MC 31107 /Т.3 а.к.п. 155-165, 167/.

Матеріали Головного управління ДПС у Харківській області стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка з лютого 2021 року займає посаду старшого державного ревізора - інспектора Ізюмського відділу податків і зборів з юридичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування юридичних осіб Головного управління ДПС у Харківській області /Т.3 а.к.п. 171-200/.

Також в судовому засіданні були досліджені такі документи

Рапорт старшого оперуповноваженого Другого оперативного відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві від 17 червня 2022 року, відповідно до якого в ході виконання доручення № 379-2/х/15-02-2 від 01.06.2022 по кримінальному провадженню № 62022170020000379 від 31.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, щодо протиправних дій зі сторони заступника начальника відділу податків і зборів з юридичних осіб та проведення камеральних перевірок Ізюмської ДПІ в Харківській області ОСОБА_5 , яка під час збройної агресії Російської Федерації перейшла на бік загарбників та почала співпрацювати з ними, встановлено, що ОСОБА_5 прийняла участь в організації та проведенні масових заходів в м. Ізюм на святкуванні 9 травня з використанням забороненою символікою разом з самопроголошеним окупаційними військами мером м. Ізюм ОСОБА_58 . Дані події висвітлювались в ЗМІ РФ, а саме: сайт «Комсомольська правда» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_19.
Встановлено, що ОСОБА_5 на теперішній час співпрацює з окупаційною владою у м. Ізюм, а саме працює у фільтраційному таборі де завдяки професійним навикам та використанням актуальних баз даних станом 24.02.2022, здійснює перевірку людей щодо їх попереднього місця роботи та професійної діяльності.
Також встановлено, що ОСОБА_5 до співпраці з окупаційною владою залучила свою колегу ОСОБА_59 , уродженка м. Ізюм, Харківської області ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 , паспорт - НОМЕР_2 від 22.11.2002, адреси за якими значиться: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , телефон: НОМЕР_3 /Т.3 а.к.п. 81-83/.

Рапорт старшого оперуповноваженого Другого оперативного відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві від 30 червня 2022 року, відповідно до якого в ході виконання доручення № 379-2/х/15-02-2 від 01.06.2022 по кримінальному провадженню №62022170020000379 від 31.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, щодо протиправних дій зі сторони старший державний інспектор Ізюмського відділу податків і зборів з юридичних осіб та проведення камеральних перевірок ГУДПС в Харківській області ОСОБА_5 , яка під час збройної агресії Російської Федерації перейшла на бік загарбників та почала співпрацювати з ними, встановлено, що ОСОБА_5 прийняла участь в організації та проведенні масових заходів в м. Ізюм на святкуванні 9 травня з використанням забороненою символікою разом з самопроголошеним окупаційними військами мером м. Ізюм ОСОБА_58 . Дані події висвітлювались в ЗМІ РФ, а саме: сайт «Комсомольська правда» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_19.
Встановлено, що ОСОБА_5 на теперішній час співпрацює з окупаційною владою у м. Ізюм, а саме працює у фільтраційному таборі де завдяки професійним навикам та використанням актуальних баз даних станом на 24.02.2022, здійснює перевірку людей щодо їх попереднього місця роботи та професійної діяльності.
Також встановлено, що ОСОБА_5 до співпраці з окупаційною владою залучила головного державного інспектора Ізюмського відділу податків і зборів з юридичних осіб та проведення камеральних перевірок ГУДПС в Харківській області ОСОБА_60 , уродженку м. Ізюм Харківської області ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 , паспорт - НОМЕР_2 від 22.11.2002, адреси за якими значиться: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , телефон: НОМЕР_3 .
Крім того встановлено що ОСОБА_61 та ОСОБА_5 , спілкуються використовуючи мережу інтернет, а саме мессенджери «Viber», «Whats App» з сином ОСОБА_62 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , паспорт: НОМЕР_5 від 13.03.2007, адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , телефони: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 та з працівником ГУ ДПС в Харківській області. 
ОСОБА_63 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний код НОМЕР_8 , паспорт НОМЕР_9 від 11.10.1999, адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , телефони: НОМЕР_25 /Т.3 а.к.п. 92-93/.

Рапорт старшого оперуповноваженого Другого оперативного відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві від 26 липня 2022 року, відповідно до якого в ході виконання доручення №379-2/х/15-02-2 від 01.06.2022 по кримінальному провадженню № 62022170020000379 від 31.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, щодо протиправних дій зі сторони заступника начальника відділу податків і зборів з юридичних осіб та проведення камеральних перевірок Ізюмської ДПІ в Харківській області ОСОБА_5 , яка під час збройної агресії Російської Федерації перейшла на бік загарбників та почала співпрацювати з ними, встановлено, що ОСОБА_5 прийняла участь в організації та проведенні масових заходів в м. Ізюм на святкуванні 9 травня з використанням забороненою символікою разом з самопроголошеним окупаційними військами мером м. Ізюм ОСОБА_58 . Дані події висвітлювались в ЗМІ РФ, а саме: сайт "Комсомольська правда" за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_19.
Встановлено, що ОСОБА_5 на теперішній час співпрацює з окупаційною владою у м. Ізюм, а саме працює у фільтраційному таборі де завдяки професійним навикам та використанням актуальних баз даних станом на 24.02.2022, здійснює перевірку людей щодо їх попереднього місця роботи та професійної діяльності.
Також встановлено, що ОСОБА_5 до співпраці з окупаційною
владою залучила свою колегу ОСОБА_59 , уродженка м. Ізюм Харківської області ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 ,
паспорт - НОМЕР_2 від 22.11.2002, адреси за якими значиться: 
АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , телефон: НОМЕР_3 .
Крім того встановлено що до співпраці з окупаційною владою залучені наступні працівники ДПС:
Головний державний інспектор Куп`янського сектору організації роботи організаційно-розпорядчого управління ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_64 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_10 , зареєстрована адреса проживання: 63730, Харківська область, Куп`янский район, с.Курилівка, к.н.т. НОМЕР_11 ;
Начальник Куп`янської ДПІ ОСОБА_65 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІПН НОМЕР_12 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_5 , к.н.т. НОМЕР_13 ;
Головний державний інспектор Куп`янського відділу податків і зборів фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового
адміністрування фізичних осіб ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_66 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_10 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_13, к.н.т. НОМЕР_11 ;
Головний державний інспектор Куп`янського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування фізичних осіб ГУ ДПС в Харківській області ОСОБА_67 ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІПН НОМЕР_14 зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_6 , к.н.т. НОМЕР_15 ;
Старший державний інспектор Куп`янського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування фізичних осіб ГУ ДПС в Харківській області ОСОБА_68 ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІПН НОМЕР_14 зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_7 , к.н.т. НОМЕР_16 ;
Старший державний інспектор Куп`янської державної податкової інспекції ГУ ДПС в Харківській області ОСОБА_69 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ІПН НОМЕР_17 зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_8 , к.н.т. НОМЕР_18 ;
Старший державний інспектор Куп`янської державної податкової інспекції ГУ ДПС в Харківській області ОСОБА_70 ІНФОРМАЦІЯ_11 , ІПН НОМЕР_19 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_9 , к.н.т. НОМЕР_20 /Т.3 а.к.п. 95-96/.

Рапорт старшого оперуповноваженого Другого оперативного відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві від 11 серпня 2022 року, відповідно до якого в ході виконання доручення №379-2/х/15-02-2 від 01.06.2022 по кримінальному провадженню № 62022170020000379 від 31.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, щодо протиправних дій зі сторони заступника начальника відділу податків і зборів з юридичних осіб та проведення камеральних перевірок Ізюмської ДПІ в Харківській області ОСОБА_5 , яка під час збройної агресії Російської Федерації перейшла на бік загарбників та почала співпрацювати .з ними, встановлено, що ОСОБА_5 прийняла участь в організації та проведенні масових заходів в м. Ізюм на святкуванні 9 травня з використанням забороненою символікою разом з самопроголошеним окупаційними військами мером м. Ізюм ОСОБА_58 . Дані події висвітлювались в ЗМІ РФ, а саме: сайт "Комсомольська правда" за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_19.
Встановлено, що ОСОБА_5 на теперішній час співпрацює з
окупаційною владою у м. Ізюм, а саме працює у фільтраційному таборі де
завдяки професійним навикам та використанням актуальних баз даних станом на 24.02.2022, здійснює перевірку людей щодо їх попереднього місця роботи та професійної діяльності.
Також встановлено, що ОСОБА_5 до співпраці з окупаційною
владою залучила свою колегу ОСОБА_59 , уродженка м. Ізюм Харківської області ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 ,
паспорт - НОМЕР_2 від 22.11.2002, адреси за якими значиться: 
АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , телефон: НОМЕР_3 .
Крім того встановлено що до співпраці з окупаційною владою залучені наступні працівники ДПС:
Головний державний інспектор Куп`янського сектору організації роботи організаційно-розпорядчого управління ТУ ДПС у Харківській області ОСОБА_64 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_10 , зареєстрована адреса проживання: 63730, Харківська область, Дуп`янский район, с. Курилівка, к.н.т. НОМЕР_11 ;
Начальник Куп`янської ДПІ ОСОБА_65 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІПН НОМЕР_12 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_5 , к.н.т. НОМЕР_13 ;
Головний державний інспектор Куп`янського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування фізичних осіб ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_66 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_10 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_13, к.н.т. НОМЕР_11 ;
Головний державний інспектор Куп`янського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування фізичних осіб ГУ ДПС в Харківській області ОСОБА_67 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІПН НОМЕР_14 зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_6 , к.н.т. НОМЕР_15 ;
Старший державний інспектор Куп`янського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування фізичних осіб ГУ ДПС в Харківській області ОСОБА_68 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІПН НОМЕР_14 зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_7 , к.н.т. НОМЕР_16 ;
Старший державний інспектор Куп`янської державної податкової інспекції ГУ ДПС в Харківській області ОСОБА_69 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ІПН НОМЕР_17 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_8 , к.н.т. НОМЕР_18 ;
Старший державний інспектор Куп`янської державної податкової інспекції ГУ ДПС в Харківській області ОСОБА_70 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ІПН НОМЕР_19 зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_9 , к.н.т. НОМЕР_20 .
Старший державний інспектор Куп`янського відділу податків і зборів з
юридичних осіб та проведення камеральних перевірок Головного управління ДПС у Харківській області ОСОБА_71 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ІПН НОМЕР_21 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_10 , к.н.т. НОМЕР_22 .
Головний державний інспектор Куп`янського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування фізичних осіб Головного управління ДПС у Харківській області ОСОБА_67 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_11 , к.н.т.НОМЕР_15 /Т.3 а.к.п. 117-118/.

Протокол за наслідками проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіоконтроль особи від 26 вересня 2022 року, відповідно до якого 14.09.2022 проведено негласну слідчу (розшукову) дію - аудіоконтроль особи, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_12 , про що складено цей протокол.
За результатом аудіоконтролю особи ОСОБА_5 задокументовано наступний її монолог (мовою оригінала):
- Двадцать четвертого февраля началась война, всё это время я находилась у отца...
Переулок Победы двенадцать, проживала вместе с сыном, находились в подвале дома, сын и отец, отец ОСОБА_72 и сын ОСОБА_73 , двенадцати лет.
Всё это время я находилась в подвале...
Находилась март месяц, апрель месяц, в конце апреля месяца я пошла за лекарствами, остановка Школьная здание дорожная карта, там по паспорту давали лекарства, я взяла своему отцу, себе и ребёнку необходимые лекарства.
Там же встретила и ОСОБА_14 , ОСОБА_14 предложил подумать мне чтобы я вышла помогла ему, потому что много людей приходит на работу, я подумала и в мае, четвертого мая месяца я пришла помогать...
ОСОБА_14 говорит значит, в городе была полная разруха и приходили люди и я трудоустраивала их и отправляла их в благоустрий...
Там свои начальники, а я просто направляла их и записывала и вела журнал кто они, фамилия, имя, отчество, адрес и паспортные данные.
Где-то с середины мая мы поехали...
Ещё такой момент, значит я была дома девятого мая и за мной заехали, я стирала в этот момент, то есть я была не накрашенная, не одета в этот момент, не обута ничего...
Меня попросили одеться как на работу, я сказала куда мы едем, мне сказали возложить венок неизвестному солдату...
У нас там памятник...
Меня привезли и отвезли в этот же день, то есть возложение венков у нас все возлагают венки, вплоть до президента, я думала что в этом криминала не предвидел а...
Дальше где-то с середины мая, мы то есть ОСОБА_14 , потом правый левый берег...
Ну много там начальников было которые шли за ним, вместе с ним работали, пришли в администрацию, площадь Центральна один.
Она была без окон, нам затянули окна просто тентом и нас рас садили, нас на рабочие места.
Приходили люди, принимали заявления, в начале принимали заявления вообще от населения...
Население писало разное, на разрушение домов, на восстановление, на ущерб, на утерю каких-либо документов, на восстановление этих документов, на пересечение границ и кражи были разного характера эти документы.
Я в основном вела журналы...
Люди приходили, я писала всех отдельно, в стопку отдельно повара, отдельно строители, отдельно экономисты, бухгалтера, финансисты, разного Рода профессии по востребовательности.
Потом приезжали керивныкы различных организаций и предприятий города Изюма и брали пользовались этими заявками.
Их было очень много, потом начали создавать центр занятости и я автоматически стала заниматься только оформлением людей в администрации.
Приходили люди, я брала паспортные данные, где-то в день человека два три, я оформляла ну и плюс ещё заявки просто в папки складывала.
Организацией там оформлялись там и архив был, для того чтобы организация полноценно работала, нужно было сделать устав, штатку, структуру, фонд...
Поэтому трудовые договора подписывал в трудовом договоре пишется фамилия имя отчество, характеристика...
Характеристику я писала только на двух замов на ОСОБА_26 и на ОСОБА_77, потому что все остальные были.
А ещё на ОСОБА_14...
Нет, за ОСОБА_14 писали, я пыталась там написать, но мне сказали ты не так пишешь и в общем короче и писала только ОСОБА_26 и ОСОБА_78.
Я оформила и отправила на Купянск, назначения были все в Купянске...
Это имеется ввиду /Т.3 а.к.п. 225-228/.

Ухвала слідчого судді Харківського апеляційного суду від 20 січня 2023 року надано дозвіл на використання у кримінальному провадженні за № 62022170020000874 від 17 жовтня 2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, інформації та матеріалів, отриманих за результатами негласних слідчих (розшукових) дій отриманих у кримінальному провадженні № 62022170020000379 від 31.05.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме: протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтроль особи № 15-09п/-2870т від 26.09.2022, матеріальний носій інформації: картка пам`яті Micro SDHC 16 Gb реєстр № 565т, проведених на підставі ухвали слідчого судді Полтавського апеляційного суду за № 1717т від 26.07.2022 /Т.3 а.к.п. 232-234/.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, повинен оцінювати кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку.

Зазначені докази винуватості обвинуваченої ОСОБА_5 є такими, що доповнюють одне одного, є належними, допустимими та достатніми, оскільки повністю підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному проваджені, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, передбаченому КПК України.

Враховуючи досліджені протокол огляду комп`ютерних даних, висновок експерта, показання обвинуваченої та свідків, в їх сукупності, суд вину обвинуваченої  ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Суд критично ставиться до показів обвинуваченої ОСОБА_5 стосовно не визнання останньою вини. Так, свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні підтвердила, що ОСОБА_26 їй пропонувала роботу в адміністрації окупаційної влади, наприкінці квітня, на початку травня 2022 року. ОСОБА_26 працювала у відділі кадрів окупаційної адміністрації, яка була створена в м. Ізюм, та очолювала цей відділ.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні підтвердила, що вона бачила з російських новин та телеграм каналу, як ОСОБА_26 приймала участь у заходах пов`язаних з 9 травнем та стояла зі стрічкою символіки російських окупантів та в пілотці. Також свідок  ОСОБА_23 підтвердила, що вона особисто бачила телеграм каналі «ІНФОРМАЦІЯ_14», як ОСОБА_26 в руках тримала квіти, на голові у неї була пілотка, з нею були ще чоловіки та жінки. Це підтверджується і протоколом огляду комп`ютерних даних та висновком експерта.

Свідок  ОСОБА_27 в судовому засіданні підтвердила, що ОСОБА_17 повідомила їй, що ОСОБА_5 працює у відділі кадрів тимчасової окупаційної адміністрації. Її особисто, як державного службовця не перевіряла окупаційна влада на предмет співпрацювання з владою України, не лякали, не примушували до чогось. Також свідок  ОСОБА_29 суду повідомила, що від ОСОБА_17 , вона дізналася, що ОСОБА_5 працює в окупаційній адміністрації у відділі кадрів. Влітку 2022 року ОСОБА_5 вийшла з будівлі окупаційної адміністрації на вулицю і вона з нею розмовляла. Їй ніхто не пропонував працювати в окупаційній адміністрації.

Свідок (легендована особа) ОСОБА_30 в судовому засіданні підтвердила, що в групі «ІНФОРМАЦІЯ_15», вона особисто бачила фото з ОСОБА_26 , де та була в пілотці з георгіївською стрічкою, вона була разом з окупаційним мером ОСОБА_14 та ще з якимись людьми.

Свідок (легендована особа) ОСОБА_36 в судовому засіданні підтвердив, що в кінці квітня на початку травня, бачив як одна із співробітниць, а саме ОСОБА_5 була в колі ОСОБА_74 та ОСОБА_75 , а потім йому стало відомо, що вона очолила так званий відділ кадрів місцевої адміністрації, де підбирали кадри для нової влади, проводила співбесіди. Особисто з нею він не спілкувався, але бачив її там. На передодні 9 травня було організовано парад і він бачив на фото ОСОБА_26 , також там були люди в радянській формі з георгіївською стрічкою разом зі збройними силами російської федерації.

Свідок  ОСОБА_48 в судовому засіданні підтвердила, що обвинувачена, була в адміністрації та займалася підбором кадрів. У обвинуваченої був кабінет. Всі знали, що обвинувачена начальниця, та казали, що вона начальник відділу кадрів. 

Протоколом огляду комп`ютерних даних від 14 вересня 2022 року, підтверджено, що обвинувачена ОСОБА_5 перейшовши на бік ворога, зайнявши посаду в окупаційній адміністрації приймала участь і в заходах, які організовувала окупаційна адміністрація, а саме заходи, пов`язані зі святкування 9 травня, де обвинувачена використовувала заборонену в Україні радянську символіку. Все це підтверджує добровільність дій з боку обвинуваченої. 

Даючи оцінку показам свідка  ОСОБА_44 , суд не може їх віднести як на підтвердження вини обвинуваченої, так ї на її виправдання.

Відповідно до ст. 111 КК України державна зрада - це діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.

Формами державної зради є перехід на бік ворога в умовах воєнного стану або в період збройного конфлікту, шпигунство, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Перехід на бік ворога означає, що громадянин України надає безпосередню допомогу державі, з якою Україна на той час перебуває у стані війни або збройного конфлікту, та є закінченим злочином з того моменту, коли громадянин України виконав в інтересах ворога певні дії на шкоду України. В конкретних випадках цей злочин може полягати у добровільному зайнятті посади у незаконних органах влади на окупованих територіях, участь у будь-яких воєнізованих ворожих формуваннях, передачі матеріальних ресурсів збройним формуванням агресора або провадження господарської діяльності у взаємодії з ворогом.

Вчиняючи державну зраду, винний усвідомлює, що він здійснює перехід на бік ворога в умовах воєнного стану або в період збройного конфлікту і бажає цього.

Таким чином, на підставі оцінки зібраних доказів в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним той факт, що громадянкою України ОСОБА_5 , яка будучи працівником правоохоронного органу, на посаді старшого державного ревізора-інспектора Ізюмського відділу податків і зборів з юридичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування юридичних осіб Головного управління ДПС у Харківській області та на час вчинення інкримінованого їй злочину не звільненою з посади в Державній податковій службі України, зрадила Присязі державного службовця, яку прийняла 24 травня 2006 року, згідно якої, присягнула вірно служити народові України, суворо дотримуватися Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, і охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов`язки, надала добровільну згоду на співпрацю з окупаційною владою рф та перейшла на бік ворога.

Стосовно посилання сторони захисту на те, що обвинувачена  ОСОБА_5 не є працівником правоохоронного органу, так як Державна податкова служба не входить до відповідного закону, суд вважає зазначити таке. 
При віднесенні того чи іншого органу влади до правоохоронних органів потрібно звернути увагу на визначення відповідного органу в спеціальному нормативно-правовому акті, що регламентує його правовий статус, та на повноваження, які цей орган здійснює.
Так, Велика Палата Верховного Суду у поставі від 30 серпня 2023 року (справа № 633/195/17, провадження № 13-39кс23) дійшла висновку про те, що критеріями віднесення органів державної влади до правоохоронних є інституційно-функціональні ознаки, що визначають правовий статус такого органу в системі органів державної влади. До правоохоронних органів слід відносити органи державної влади, визначені в законах України як правоохоронні чи такі, що здійснюють закріплену за ними на законодавчому рівні правоохоронну функцію.
При цьому, сутність правоохоронної функції держави полягає в забезпеченні правопорядку, в охороні прав, свобод, законних інтересів громадян, прав та законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства та держави від правопорушень, якими є кримінальні правопорушення (кримінальні проступки, злочини) та адміністративні правопорушення. Тобто правоохоронна функція є напрямком державної політики, що знаходить свій прояв у діяльності держави. Тобто правоохоронним може виступати лише орган державної влади, якому згідно із законодавством надані повноваження здійснювати від імені держави владні управлінські функції, який приймає загальнообов`язкові рішення, забезпечуючи їх виконання, у тому числі й примусовими засобами.
При віднесенні того чи іншого органу державної влади до правоохоронного слід звернути увагу насамперед на те, як визначається відповідний орган у спеціальному нормативно-правовому акті, який регламентує його правовий статус, та на повноваження, які цей орган здійснює.
У відповідності до п.п. 1, 2 Положення про Державну податкову службу України, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 року № 227 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 25.09.2019 року № 846) (надалі - Положення) Державна податкова служба України (ДПС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. ДПС у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.
Згідно п.п. 1 п. 3 Положення, основними завданнями Державної податкової служби є, зокрема, реалізація державної податкової політики, здійснення в межах повноважень, передбачених законом, контролю за надходженням до бюджетів та державних цільових фондів податків, зборів, платежів, державної політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері контролю за своєчасністю здійснення розрахунків в іноземній валюті в установлений законом строк, дотриманням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.
А тому виходячи з зазначеного, суд вважає, що Державна податкова служба, хоча прямо і не зазначена в Законі України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», однак відноситься до правоохоронних органів.

Суд, критично ставиться до дослідженого в судовому засіданні протоколу за наслідками проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіоконтроль особи від 26 вересня 2022 року, виходячи з такого.
Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 252 КПК України, проведення негласних слідчих (розшукових) дій може фіксуватися за допомогою технічних та інших засобів; прокурор вживає заходів щодо збереження отриманих під час проведення НСРД речей і документів, які планує використовувати у кримінальному провадженні.
Водночас необхідно враховувати, що протокол, складений за результатами проведення НСРД, а саме аудіо-, відеоконтролю особи, у зв`язку з отриманням інформації, зафіксованої за допомогою технічних засобів, хоча і є самостійним джерелом доказу, проте змістовно є похідним від інформації, закріпленої за допомогою технічних засобів.
Порядок дослідження під час судового розгляду документів, якими згідно з п. 1 ч. 2 ст. 99 КПК України є, зокрема, звуко- і відеозаписи, врегульовано положеннями статей 358, 359 КПК України. 
За приписами ст. 358 КПК України, якщо долучений до матеріалів кримінального провадження або наданий суду особою, яка бере участь у кримінальному провадженні, для ознайомлення документ викликає сумнів у його достовірності, учасники судового провадження мають право просити суд виключити його із числа доказів і вирішувати справу на підставі інших доказів або призначити відповідну експертизу цього документа.
Так, відповідно до зазначеного протоколу, 14.09.2022 року було проведено негласну слідчу (розшукову) дію - аудіоконтроль особи, а саме ОСОБА_5 , за результатом аудіоконтролю особи ОСОБА_5 задокументовано її монолог, однак при дослідженні флеш носія в судовому засіданні на якому був зафіксований запис, не відкрився, так як він був закодований. На неодноразові наданні можливості судом стороні обвинувачення декодувати цей запис для дослідження в судовому засіданні, цей запис так і не був декодований та недосліджений в судовому засіданні, його вміст суду невідомий, що позбавляє суд можливості перевірити достовірність інформації зафіксованої в даному протоколі. 
А тому протокол за наслідками проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіоконтроль особи від 26 вересня 2022 року, який за змістом є похідним від інформації, закріпленої на флеш носії, суд визнає недопустимим доказом. 

Суд, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні докази, надані стороною обвинувачення, приходить до висновку, що вищезазначені докази не підтверджують обставин в обвинувальному акті стосовно того, що обвинувачена ОСОБА_5 брала участь у фільтраційних заходах, організованих зс РФ, з метою виявлення патріотично налаштованих і громадян України, які перебували на тимчасово окупованій території Ізюмського району Харківської області, з метою створення перешкод для реалізації конституційних прав останніх та недопущення їхній протидії окупації та утвердження влади РФ на території України, а тому вони підлягають виключенню з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, виходячи з такого.
А ні допитані свідки, а ні досліджені протокол огляду комп`ютерних даних від 14 вересня 2022 року та висновок експертів № 25250/25251 за результатами проведення комплексної судової портретної експертизи та експертизи відео-, звукозапису від 02 грудня 2022 року не підтвердили зазначених обставин. Обвинувачена ОСОБА_5 також заперечувала проти цього. Інших доказів на підтвердження цих обставин стороною обвинувачення не надано. Стосовно показів свідка (легендованої особи) ОСОБА_30 в частині того, що «Від тих з ким спілкувалась вона і ті, хто виїхав з окупації, наприклад, ОСОБА_29 розказували, що ОСОБА_76 проводила фільтрацію» не підтверджено. Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_29 показала, що їй не відому яку роботу ОСОБА_26 виконувала в адміністрації та яку саме посаду ОСОБА_26 займала в адміністрації, а їй відомо, що ОСОБА_26 працювала у відділі кадрів окупаційної адміністрації.

Позиція обвинуваченої ОСОБА_5 з невизнання вини і обставин злочину не знайшла свого підтвердження і розцінюється судом як обраний спосіб захисту і бажання уникнути відповідальності.

Дії ОСОБА_5 суд вважає правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 111 КК України, як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинений в умовах воєнного стану. 

При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує дані про особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання. Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої не встановлено. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої не встановлено.

За місцем роботи обвинувачена характеризується позитивно, має 7 ранг державного службовця /Т. 3 а.к.п. 173/, раніше не судима /Т. 3 а.к.п. 209/, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває /Т. 3 а.к.п. 210, 211/. 

На підставі ст. 65 КК України, враховуючи кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, а саме те, що обвинувачена вчинила особливо тяжкий злочин проти основ національної безпеки України, раніше не судима, вину не визнала, має на утриманні неповнолітню дитину, суд вважає, що покарання обвинуваченій слід призначити у виді позбавлення волі строком на п`ятнадцять років з конфіскацію всього належного їй майна, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КК України, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткове покарання може бути призначене й у випадках, коли воно не передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за умови, що з урахуванням характеру кримінального правопорушення, вчиненого за посадою або у зв`язку із заняттям певною діяльністю, особи засудженого та інших обставин справи суд визнає за неможливе збереження за ним права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

З врахуванням того, що обвинувачена  ОСОБА_5 вчинила злочин проти національної безпеки України, перебуваючи на посаді старшого державного ревізора-інспектора Ізюмського відділу податків і зборів з юридичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування юридичних осіб Головного управління ДПС у Харківській області, порушила свою присягу, то на підставі ст. 55 КК України, необхідно застосувати до неї додаткове покарання у виді позбавлення права займати будь-які посади в органах податкової служби, правоохоронних органах, органах влади, місцевого самоврядування та підприємствах, установах, організаціях, створених органами влади та місцевого самоврядування. 

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_5  вчинила особливо тяжкий злочин, який пов`язаний із переходом на бік ворога в період збройного конфлікту та в умовах воєнного стану, шляхом вступу до незаконно створеного органу влади - окупаційної адміністрації зс РФ, на підставі ст. 54 КК України, суд вважає необхідним позбавити останню спеціального звання інспектора податкової та митної справи І рангу та сьомого рангу державного службовця.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 ідо вступу вироку в законну силу залишити - тримання під вартою. 

Арешт, накладений на транспортний засіб - автомобіль марки «CHERY A15 AMULET» з д.н.з. « НОМЕР_23 » з vin-кодом НОМЕР_24 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони його відчуження, відповідно до ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2022 року - залишити до виконання вироку в частині конфіскації майна.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

У справі маються процесуальні витрати за проведення комплексної судової портретної експертизи та експертизи відео-, звукозапису в сумі 12270 грн. 05 коп. /Т. 3 а.к.п. 166/, які підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави. 

Речові доказів у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 у винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на п`ятнадцять років з конфіскацію всього належного їй майна.
На підставі ст. 55 КК України призначити ОСОБА_5 додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати будь-які посади в органах податкової служби, правоохоронних органах, органах влади, місцевого самоврядування та підприємствах, установах, організаціях, створених органами влади та місцевого самоврядування строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_5 спеціального звання інспектора податкової та митної справи І рангу та сьомого рангу державного службовця.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня вступу вироку в законну силу.
Строк додаткового покарання рахувати з моменту відбуття основного покарання.
Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_5 істрок її попереднього ув`язнення по даному кримінальному провадженню з 14 вересня 2022 року по день вступу вироку в законну силу із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 ідо вступу вироку в законну силу залишити - тримання під вартою. 
Арешт, накладений на транспортний засіб - автомобіль марки «CHERY A15 AMULET» з д.н.з. « НОМЕР_23 » з vin-кодом НОМЕР_24 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони його відчуження, відповідно до ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2022 року - залишити до виконання вироку в частині конфіскації майна.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 12270 грн. 05 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. 

Головуючий суддя: ОСОБА_1 

Судді: ОСОБА_2 

ОСОБА_3