Справа № 136/2230/25
провадження № 3/136/763/25

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 року     м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Присяжний О.І., за участю секретаря судового засідання Мельник В.Р., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягався до адміністративної відповідальності,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 502919, складеного 04.11.2025 о 10:39:44, 04.11.2025 о 10:00 год. на автомобільній дорозі сполученням м. Липовець – с. Зозів, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Toyota Corolla д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння рук пальців, від огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер № 6810 та в медичному закладі в установленому законодавством порядку відмовився, що було зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського, чим порушив п.2.5. ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАП.
16.12.2025 від ОСОБА_1 надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду.
06.02.2026 від ОСОБА_1 надійшла заява, відповідно до якої останній просить відкласти розгляд справи для надання нових доказів та виклику свідка ОСОБА_2 .
Відповідно до заяв ОСОБА_2 від 27.02.2026, 27.03.2026 та 21.05.2026, остання просила відкласти судові засідання у зв`язку із перебуванням її чоловіка - ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненому не визнав, зазначив, що вранці 04.11.2025 він із дружиною відвідав старшого сина у с. Зозів, де останній здобуває професійну освіту. Повертаючись додому дружині зателефонували зі школи у якій навчається молодший син та повідомили, що дитина погано почувається і її слід завезти до лікаря. З метою спокійного телефонного спілкування дружини із школою ОСОБА_1 зупинив автомобіль обабіч дороги. Надалі до них підійшов працівник поліції та запитав причини зупинки. В ході перевірки документів ОСОБА_1 повідомив працівників поліції про те, що у зв`язку із раптовим захворюванням сина їм необхідно якнайшвидше їхати у м. Липовець. Під час оформлення документів про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень працівником поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, або відмовитися від його проходження. Від наслідків відмови такого огляду працівник поліції ОСОБА_1 не повідомив. Оскільки ОСОБА_1 мав намір якнайшвидше приїхати до сина, він відмовився від такого огляду повідомивши, що поспішає. Приїхавши до сина у школу № 3 м. Липовець батьки відвезли дитину до лікарні, після чого повернулися додому. Надалі ОСОБА_1 поїхав на роботу де був допущений роботодавцем до керування транспортним засобом. Додатково звернув увагу суду на те, що працівники поліції його не зупиняли, в стані алкогольного сп`яніння він не перебував, відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння пояснює хвилюванням за здоров`я свого сина.
Свідок ОСОБА_2 підтвердила, що ввечері 03.11.2025 зателефонував старший син ОСОБА_3 та попросив привезти йому продукти харчування. Зранку 04.11.2025 свідок з чоловіком ОСОБА_1 з`їздили до старшого сина у с. Зозів і повертаючись у с. Струтинка до неї зателефонували зі школи молодшого сина ОСОБА_4 , який навчається у Липовецькій школі № 3 та повідомили про погане самопочуття сина. Під час повторного дзвінка, ОСОБА_1 зупинив автомобіль аби ОСОБА_2 спокійно провела розмову із школою про стан здоров`я сина, в ході якої їй повідомили, що медична сестра у навчальному закладі відсутня, а тому дитину необхідно доставити до лікарні. В цей час до автомобіля під`їхали працівники поліції і почали встановлювати причину зупинки транспортного засобу та перевіряти документи чоловіка. Встановивши, що напередодні у ОСОБА_1 був день народження, працівники поліції запідозрили можливість вживання ним алкоголю. Про що спілкувались її чоловік та працівники поліції поза автомобілем свідку не відомо, однак коли чоловік повернувся вони одразу ж поїхали у м. Липовець до сина і відвезли його на огляд до лікаря. Після чого чоловік відвіз їх додому, а сам поїхав на роботу. Свідок підтвердила, що працівники поліції їх не зупиняли, чоловік в стані алкогольного сп`яніння не перебував.
Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , дослідивши та вивчивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного висновку.
За змістом ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП доведенню підлягає як факт керування особою транспортним засобом, так і факт її відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.
У п. 27 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. 
Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами (ч. 1 ст. 251 КУпАП).
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративного матеріалу долучено наступні докази:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 502919 від 04.11.2025, відповідно до якого зазначено суть правопорушення вчиненого ОСОБА_1 про що зазначено вище; 
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 04.11.2025;
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у ОСОБА_1 було виявлено працівником поліції ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри лиця;
- відеозапис на CD диску, з нагрудної камери працівника поліції. 
Згідно із ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі – Інструкція), визначено ознаки алкогольного сп`яніння, серед яких, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота та виражене тремтіння пальців рук.
Отже, зазначення відповідних ознак у протоколі про адміністративне правопорушення має ґрунтуватися на фактичному їх виявленні працівником поліції та відповідати обставинам, зафіксованим під час спілкування з водієм.
При цьому суд наголошує на тому, що відповідно до пункту 1 розділу II Інструкції, лише за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів.
Разом із тим, під час безпосереднього дослідження відеозапису судом встановлено, що ознаки, зафіксовані технічним засобом, не узгоджуються зі змістом складеного працівниками поліції протоколу в частині наявності в ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння у виді різкого запаху алкоголю з порожнини рота та тремтіння пальців рук.
Суд звертає увагу на те, що долучений до адміністративного матеріалу відеозапис не містить факту зупинки працівниками поліції автомобіля Toyоta Corolla д.н.з. НОМЕР_2 . Відеозапис розпочинається з того, як працівник поліції стоїть напроти ОСОБА_1 , автомобіль знаходиться за пару метрів від водія, працівник поліції у швидкому темпі повідомляє ОСОБА_1 про усі вчиненні останнім адміністративні правопорушення та складання стосовно нього відповідної постанови, яка у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 від ознайомлення із нею буде направлена йому поштою за місцем його проживання. Увесь відповідний проміжок часу зафіксований на відеозаписі ОСОБА_1 перебував поруч із працівниками поліції, однак фактично мовчав та не здійснював активного спілкування з ними. Матеріали справи не містять будь-яких відомостей, які б дозволяли встановити, за яких саме обставин та в який момент працівником поліції безпосередньо було виявлено запах алкоголю з порожнини рота ОСОБА_1 .
Крім того, досліджуючи відеозапис, судом встановлено, що руки ОСОБА_1 переважно знаходяться у кишенях одягу, тобто пальці рук на відеозаписі не перебувають у полі видимості працівника поліції, отже судом не можливо встановити факт тремтіння пальців рук.
Також відеозаписом підтверджується факт пришвидшеного оформлення матеріалів стосовно вчинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, в ході якого працівник поліції формально оголошує про ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 та пропонує йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння або відмовитись, на що ОСОБА_1 повідомив, що поспішає. Зазначені обставини фактично узгоджується із поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 про те, що вони поспішали у м. Липовець аби завезти їх молодшого сина зі школи до лікарні.
Окрім того суд звертає увагу на те, що працівник поліції повідомивши ОСОБА_1 про його право відмовитись від огляду на стан алкогольного сп`яніння не роз`яснила останньому наслідки такої відмови, які фактичного прирівнюються до наслідків керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Працівник поліції лише констатувала, що в такому разі буде складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та передано автомобіль іншому водію – дружині ОСОБА_1 .
Суд наголошує на тому, що у адміністративному матеріалі відсутнє будь-яке документальне підтвердження передачі автомобіля Toyоta Corolla д.н.з. НОМЕР_2 іншому водію. 
На підтвердження обставин того, що ОСОБА_1 не вживав алкоголь, останнім надано суду бланк підтвердження діяльності, відповідно до якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія серія НОМЕР_3 видане 17.08.2024, допущений до роботи 04.11.2025.
Також в ході судового розгляду знайшли своє підтвердження обставини повідомлені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про те, що 04.11.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідав сімейного лікаря Липовецької АЗБСМ з приводу хвороби дитини ОСОБА_5 , 2014 року народження, проходження лабораторного обстеження та отримання лікування, що підтверджується відповідною довідкою КНП «Липовецький міський центр первинної медико-санітарної допомоги».
Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 
Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, керуючись принципом «поза розумним сумнівом».
Судом враховується, що з`ясування об`єктивної істини у справах про адміністративні проступки - основне завдання адміністративного провадження. Цей принцип зобов`язує посадових осіб, що розслідують та розглядають справи, досліджувати всі обставини та їх взаємозв`язки у тому вигляді, в якому вони дійсно існували, і на цій підставі виключити однобічний, упереджений підхід до вибору рішення.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 247 ч. 1 п. 1 , 283, 284, 285, 289 КУпАП, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя Олексій ПРИСЯЖНИЙ