ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2026 року Чернігів Справа № 620/5392/26

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Лукашової О.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Варин" до Головного управління ДПС у Чернігівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Варин" звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області, Державної податкової служби України, в якому просить:
Визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Чернігівській області № 13724891/14227411 від 16.04.2026 року про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість.
Визнати протиправним та скасувати рішення ДПС України № 78/14227411 від 23.04.2026 року, прийняте за результатами розгляду скарги.
Зобов`язати контролюючий орган врахувати таблицю даних платника податку на додану вартість ТОВ «ВАРИН».
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16.04.2026 комісією регіонального рівня ГУ ДПС у Чернігівській області прийнято рішення № 13724891/14227411 про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість ТОВ «ВАРИН». Підставою для прийняття зазначеного рішення визначено: «наявність в контролюючих органах податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податку ризикових операцій». При цьому не наведено жодного конкретного факту, який би підтверджував наявність ризикових операцій, не зазначено господарських операцій, контрагентів, податкових накладних чи інших обставин, які стали підставою для такого висновку. Натомість у графі «Інше» фактично відсутнє належне мотивування, що свідчить про формальний характер прийнятого рішення.
У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що безпосередньо рішення податкового органу про неврахування поданої таблиці даних платника податку на додану вартість, без прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань, не порушує права та інтереси позивача. Дане рішення навіть не є передумовою зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
У відповіді на відзив позивач наполягає на задоволенні позову з підстав аналогічних, викладеним у позовній заяві.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
14.04.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю "Варин" подано до Державної податкової служби через Електронний кабінет платника Таблицю даних платника податку на додану вартість.
Відповідно до квитанції № 2 інформацію Таблиці даних платника податку на додану вартість, зареєстрованої у контролюючому органі 14.04.2026 р. за № 9096795745, не враховано автоматично через невиконання вимог п.18 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (зі змінами), а саме: абз. 2 п.п.1) - загальна площа земельних ділянок СГ призначення, що перебували у власності / користуванні такого платника податку в попередньому році (станом на 01 січня попереднього року відповідно до декларацій, поданих не пізніше 20 лютого попереднього року) або на дату подання таблиці даних платника податку, становить менше 200 гектарів; абз. 5 п.п.1) – у таблиці даних платника податку зазначено код(и) 29 згідно з УКТЗЕД групи товарів, обсяг постачання за якою згідно з податковими накладними / розрахунками коригування, поданими для реєстрації та зареєстрованими в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, у якому подано таблицю даних платника податку для розгляду, не становить 25 і більше відсотків у цьому періоді або які не відносяться до однієї з груп товарів (01, 02, 03, 04, 05, 07, 08, 10, 12, 15, 23); абз. 2 п.п.2) - у таблиці даних платника податку зазначено код(и) 2915 згідно з УКТЗЕД/ Державним класифікатором, обсяг постачання за яким згідно з податковими накладними / розрахунками коригування, поданими для реєстрації та зареєстрованими в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, у якому подано таблицю даних платника податку для розгляду, не становить більше 25 відсотків від загального обсягу постачання в цьому періоді; абз. 4 п.п.2) – не у кожному з останніх 12 календарних місяців чисельність працівників платника податку становить не менше п`яти осіб. Таблицю даних платника податку на додану вартість прийнято до розгляду. 
14.04.2026 позивачем було подано пояснення до таблиці даних платника з підтверджуючими документами.
16.04.2026 комісією регіонального рівня ГУ ДПС у Чернігівській області прийнято рішення № 13724891/14227411 про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість. Підставою неприйняття зазначено «Інше» - Не надано обґрунтованого пояснення щодо здійснення діяльності за зазначеним КВЕД та кодом УКТ ЗЕД.
Не погоджуючись з таким рішенням, позивач 20.04.2026 подав скаргу.
За результатами розгляду скарги Державною податковою службою України винесено рішення за результатами розгляду скарги щодо рішення про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість від 23.04.2026 №78/14227411, яким залишено скаргу без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість без змін. Підстави: iнше отримано податкову інформацію, що свідчить про здійснення платником податку ризикових операцій: встановлено невідповідність обсягів реалізованого товару до придбаного.
Вважаючи такі рішення протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).
Відповідно до положень підпункту 16.1.2, 16.1.3 пункт 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначає Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165.
У цьому Порядку терміни вживаються у такому значенні: таблиця даних платника податку - зведена інформація, що подається платником податку до контролюючого органу, щодо кодів видів економічної діяльності платника податку згідно з Класифікатором видів економічної діяльності, кодів товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодів послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (далі - Державний класифікатор), що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України (п. 2 Порядку № 1165).
Пунктом 12 Порядку № 1165, встановлено, що платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою (додаток 5).
У таблиці даних платника податку зазначаються: види економічної діяльності відповідно до КВЕД; коди товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України; коди послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України (пункт 13 Порядку № 1165).
Згідно зі змістом пункту 14 Порядку № 1165, Таблиця даних платника податку з поясненнями розглядається комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів після її отримання.
Пунктами 15 та 16 Порядку № 1165, визначено, що таблиця даних платника податку з поясненнями розглядається комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів після її отримання.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про врахування або неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в електронний кабінет технічними засобами електронних комунікацій в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу, Законів України Про електронні документи та електронний документообіг та Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги (додаток 6).
Пунктом 17 Порядку № 1165, визначено, що у рішенні про неврахування таблиці даних платника податку в обов`язковому порядку зазначається причина такого неврахування.
У разі прийняття рішення про неврахування таблиці даних платника у відповідних полях рішення зазначається детальна інформація, що стала підставою для неврахування таблиці даних платник податку, а саме: тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/ДКПП/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Згідно з приписами п. 19 Порядку № 1165, комісії контролюючих органів приймають рішення про неврахування таблиці даних платника податку (додаток 7), врахованої відповідно до пунктів 16 та/або 18 цього Порядку, комісія центрального рівня приймає рішення про неврахування таблиці даних платника податку, врахованої відповідно до рішення про задоволення скарги щодо рішення про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, що надсилається платнику податку в електронний кабінет технічними засобами електронних комунікацій в електронній формі, з дотриманням вимог Кодексу, Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», якщо: стосовно платника податку прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку (додаток 4), визначених у пунктах 1-5 додатка 1; до контролюючого органу надійшла податкова інформація щодо невідповідності інформації, зазначеної в таблиці даних платника податку, видам економічної діяльності відповідно до Класифікатора видів економічної діяльності, кодам товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодам послуг згідно з Державним класифікатором, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України, яка свідчить про надання платником податку недостовірної інформації в таблиці даних платника податку.
У рішенні про неврахування таблиці даних платника, у відповідних полях рішення зазначається детальна інформація, що стала підставою для неврахування таблиці даних платника податку, а саме: тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/ДКПП/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Рішення про неврахування таблиці даних платника податку може бути оскаржено: в адміністративному або судовому порядку у разі прийняття рішення комісією регіонального рівня;
Якщо таблиця даних платника податку врахована відповідно до пункту 18 цього Порядку, після прийняття комісією контролюючого органу рішення про неврахування таблиці даних платника податку така таблиця підлягає розгляду відповідно до пункту 15 цього Порядку (пункт 20 Порядку №1165).
Згідно з пунктом 22 Порядку № 1165, таблиця даних платника податку враховується у разі надходження до контролюючого органу рішення суду про скасування рішення про неврахування таблиці даних платника податку, яке набрало законної сили.
Відповідно до змісту пункту 25 Порядку № 1165, комісія центрального рівня приймає рішення про неврахування таблиці даних платника податку, розглядає скарги на рішення комісій регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, скарги на рішення комісій регіонального рівня про неврахування таблиці даних платника податку та скарги на рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Тож, з наведеного слідує, що рішення про неврахування таблиці даних платника податку в обов`язковому порядку повинно містити чітку підставу для такого неврахування.
Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що позивач подав до контролюючого органу таблицю даних платника податку на додану вартість з детальним описом і підтвердженням господарської діяльності.
У свою чергу, підставою для прийняття спірного рішення визначено «Інше» - Не надано обґрунтованого пояснення щодо здійснення діяльності за зазначеним КВЕД та кодом УКТ ЗЕД.
Слід врахувати, що головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.
Суд наголошує на тому, що висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.
Сам по собі аналіз діяльності позивача та податкова інформація, не є безумовною підставою для неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, поданої платником податку, оскільки вона має бути підтверджена відповідними доказами.
Отже, суд дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, та породжує його неоднозначне трактування, що, в свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.
Відповідачем також не було спростовано, що наявні у позивача основні засоби відповідають тим видам економічної діяльності, які були заявлені у Таблиці даних та позивач надав на розгляд відповідачу всі необхідні пояснення та документи з метою врахування таблиці даних платника податку, які не мали дефекту форми, змісту або походження.
Таким чином, відповідачем не було наведено в оскаржуваному рішенні чітких та достатніх підстав, що покладені в основу його прийняття та неврахування поданої позивачем з дотриманням процедури Таблиці. Також, відповідачем не повідомлено про те, що ним у разі виявлення невідповідностей/сумнівів у наданих даних, вчинялись відповідні заходи для перевірки чи надсилались запити.
Щодо аргументів відповідача, то суд зауважує, що відповідно до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН (Порядок № 1165), таке рішення є актом індивідуальної дії, що безпосередньо впливає на права та обов`язки платника ПДВ (зокрема, призводить до блокування подальших накладних). До того ж, текст самого бланка рішення (Додаток 6 до Порядку № 1165) містить пряму норму: «Рішення про врахування/неврахування таблиці даних платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку».
За наведених обставин рішення ГУ ДПС у Чернігівській області № 13724891/14227411 від 16.04.2026 про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість є протиправним та підлягає скасуванню, а позов в цій частині – задоволенню.
Відповідно до приписів п. 22 Порядку № 1165 таблиця даних платника податку враховується у разі надходження до контролюючого органу рішення суду про скасування рішення про неврахування таблиці даних платника податку, яке набрало законної сили.
За наведених обставин, скасування оскаржуваного рішення про неврахування таблиці даних платника ПДВ є належним та достатнім способом захисту порушеного права позивача тому зобов`язання контролюючий орган врахувати таблицю даних платника податку на додану вартість є похідним наслідком скасування протиправного рішення, а тому не потребує окремого судового зобов`язання.
Щодо вимог в частині визнати протиправним та скасувати рішення ДПС України № 78/14227411 від 23.04.2026 року, прийняте за результатами розгляду скарги, то суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України адміністративне оскарження є досудовим порядком вирішення спору.
Водночас рішення, прийняте контролюючим органом за результатами адміністративного оскарження, саме по собі не породжує для платника податків нових правових наслідків, не змінює та не припиняє його прав чи обов`язків, а лише підтверджує або змінює рішення, прийняте контролюючим органом нижчого рівня.
Правові наслідки для позивача у спірних правовідносинах виникли саме внаслідок прийняття рішення комісії регіонального рівня № 13724891/14227411 від 16.04.2026 про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, яке і є актом індивідуальної дії, що безпосередньо впливає на права та обов`язки позивача.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що рішення Державної податкової служби України, прийняте за результатами адміністративного оскарження, не є самостійним актом, який порушує права позивача, а тому вимога про визнання його протиправним та скасування не є належним способом захисту порушеного права та задоволенню не підлягає.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд відповідно до статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково.
Згідно з частинами 1 та 3 статті 139 КАСУ при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 1664 грн.
Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд  

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Варин" до Головного управління ДПС у Чернігівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Чернігівській області № 13724891/14227411 від 16.04.2026 про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість.
У задоволенні решти позову відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Варин" судовий збір в розмірі 1664 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Варин" (вул. Миру, 46, с-ще Варва, Прилуцький р-н, Чернігівська обл.,17600, код ЄДРПОУ 14227411).
Відповідач: Головне управління ДПС у Чернігівській області ( вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ 44094124 ).
Відповідач: Державна податкова служба України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ - 43005393).

Повне судове рішення складено 09.07.2026.
Суддя Олена ЛУКАШОВА