| ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/11950/24 Суддя (судді) суду 1-ї інстанції: 
Олексій РІДЗЕЛЬ

ПОСТАНОВА
Іменем України

28 липня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача Сорочка Є.О.,
суддів Коротких А.Ю., 
Єгорової Н.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07.02.2025 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправними та скасування наказів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу №838 від 08.11.2024 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" та наказу №416 о/с від 13.11.2024 в частині притягнення лейтенанта поліції ОСОБА_1 оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані накази про накладення дисциплінарного стягнення та про звільнення зі служби в поліції суперечать вимогам законодавства України. Підставою для службового розслідування стало складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 350812 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Однак такі обставини не відповідають фактичним обставинам справи та є передчасними. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 21.10.2024 о 02:02 як водій керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, однак вказаний факт не зафіксовано, а протокол сам по собі без підтвердження іншими належними і допустимими доказами не є безумовним і беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Крім того, всупереч нормам розділу IV Порядку №893, в ході проведення службового розслідування у письмовому провадженні відповідачем не було забезпечено право позивача на ознайомлення із зібраними матеріалами та не було надано можливість останньому надати комісії відомості з приводу надуманості звинувачень у вчиненні позивачем дисциплінарних правопорушень.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 07.02.2025 у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позов у повному обсязі. 
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. 
Апелянт вказує, що факт складення протоколу про адміністративне правопорушення, не свідчить про доведеність вини у його вчиненні, отже в ході службового розслідування обставини вчинення дисциплінарного порушення не з`ясовані, вина позивача належним чином не доведена. Відсутні в матеріалах службового розслідування і будь-які рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу позивача в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги відповідача, відсутність підстав для її задоволення. 
Зауважив, що лейтенант поліції ОСОБА_1 вчинив діяння, несумісне з його посадою, оскільки скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Згідно із п.3 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Так, судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 13.04.2024 проходив службу в органах Національній поліції України на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Золотоніського районного відділу поліції ГУНП відповідно до наказу ГУНП в Черкаській області №125 о/с від 15.04.2024.
Наказом від 13.11.2024 №416 о/с позивача звільнено зі служби в поліції на підставі п.6. ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Суд з`ясував, що звільненню позивача передував наказ від 08.11.2024 №838 «Про застосування дисциплінарних стягнень відносно окремих поліцейських ГУНП», яким за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось у порушенні п.п.1, 2 ч.1 ст.18, ч.1 ст.64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1,6, 13 ч.3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абз.1 ч.5 ст.14, абз.6 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах), поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, пунктів 1, 3 наказу начальника Черкаської обласної військової адміністрації від 26.02.2022 №1 «Про запровадження комендантської години на території Черкаської області» (зі змінами, внесеними наказом Черкаської обласної військової адміністрації від 03.04.2023 №1) та п. 17, п.25, п.26 р. III Посадової інструкції оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, застосовано до оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Золотоніського районного відділу поліції ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
Підставою прийняття цього наказу став затверджений 31.10.2024 начальником ГУНП в Черкаській області висновок службового розслідування щодо порушень службової дисципліни поліцейськими Золотоніського районного відділу поліції ГУНП (далі - висновок службового розслідування).
У висновку службового розслідування зазначено, що 21.10.2024 близько 02:06 год до відділу служби « 102» УОАОР ГУНП надійшло повідомлення про те, що біля магазину «Делікат», що знаходиться по вул. Шевченка в м. Золотоноша, Черкаської області за кермом автомобіля Mazda 626, н.з. НОМЕР_1 , перебуває ймовірно нетверезий водій.
Вказана подія Золотоніським РВП ГУНП зареєстрована до ІКС ІПНП за №17724, а на місце події направлено наряд групи реагування патрульної поліції (далі - ГРПП) Золотоніського РВП ГУНП «Золотоноша-1» у складі старшого інспектора СРПП капітана поліції ОСОБА_2 та інспектора СРПП капітана поліції ОСОБА_3 (далі - поліцейські ГРПП).
Прибувши на місце події, поліцейськими ГРПП виявлено гр. ОСОБА_4 , який повідомив, що водій автомобіля Mazda н.з. НОМЕР_1 , перебуває з явними ознаками алкогольного сп`яніння та попередньо здійснював рух вищевказаним автомобілем, оскільки самостійно приїхав та припаркувався біля магазину «Делікат».
При цьому, детально опитати гр. ОСОБА_4 поліцейським ГРПП на місці події не представилось можливим, оскільки останній перебував у збудженому стані, розмовляв на емоціях та в подальшому зник з місця події, сказавши що відійде по природнім потребам та пішов у невідомому напрямку.
Поряд з цим, поліцейськими ГРПП в ході спілкування з водієм автомобіля Mazda 626, н.з. НОМЕР_1 , встановлено, що він являється діючим працівником поліції, який перебував поза службою, в цивільному одязі, без табельної вогнепальної зброї, а саме оперуповноваженим сектору кримінальної поліції Золотоніського районного відділу поліції ГУНП лейтенантом поліції ОСОБА_1 .
У свою чергу, поліцейськими ГРПП було виявлено, що у лейтенанта поліції ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме характерний запах з порожнини рота та нестійка хода, а тому враховуючи, що той міг керувати транспортним засобом, останньому, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 запропоновано лейтенанту поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події за допомогою портативного газоаналізатора «Драгер» на що останній погодився.
За результатами освідування за допомогою портативного газоаналізатора «Драгер» лейтенант поліції ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат 1,49 проміле (тест №4101). Факт освідування на стан алкогольного сп`яніння лейтенанта поліції ОСОБА_1 зафіксовано на нагрудний відеореєстратор поліцейських DSJ-000000000000_21_100086. Вказаний відеозапис долучено до матеріалів службового розслідування.
В подальшому, перебуваючи на місці події, встановлено наявність на магазині «Делікат», біля якого попередньо зупинився лейтенант поліції ОСОБА_1 , камери зовнішнього відеоспостереження.
Аналізом відеозаписів з камери зовнішнього спостереження встановлено, як лейтенант поліції ОСОБА_1 на автомобілі Mazda 626, н.з. НОМЕР_1 , 21.10.2024 о 02:02 год. в період дії комендантської години, тобто в порушення вимог п.1 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» та п.1 та 3 наказу ОВА №1 (зі змінами) приїхав та припарковувався біля магазину «Делікат», після чого вийшов з водійського місця вказаного автомобіля та попрямував до магазину, при цьому на відео чітко видно хитку ходу останнього.
Наявність вищезазначеного відео та результат огляду за допомогою газоаналізатора «Драгер» (результат 1,49 проміле) стали підставою для складання відносно лейтенанта поліції ОСОБА_1 за порушення підпункту «а» п.2.9 розділу 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (Правила дорожнього руху) адміністративного протоколу серії ААД №350812 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
За запитом УГІ ГУНП від 21.10.2024 №1254/48/03-2024 копії відеозаписів з камер зовнішнього відеоспостереження магазину «Делікат» долучено до матеріалів службового розслідування.
Під час спілкування із працівниками УГІ ГУНП лейтенант поліції ОСОБА_1 пояснив, що в ніч з 20.10.2024 на 21.10.2024 він перебував за місцем свого проживання та самостійно вживав алкогольний напій «Коньяк». Після чого, сівши за кермо власного автомобіля Mazda н.з. НОМЕР_1 , поїхав до магазину «Делікат», що по вул. Шевченка в м. Золотоноша, щоб придбати кави, та перебуваючи безпосередньо біля магазину у нього виник конфлікт з невідомим йому громадянином, який в подальшому повідомив поліцейських про вчинення лейтенантом поліції ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Дані відомості також підтверджуються відеозаписами « 1021_055620_0000000_000000_0155» з нагрудного портативного відеореєстратору поліцейських УГІ ГУНП, що долучені до матеріалів службового розслідування, а також відеозаписами «DSJ-000000000000_100086» та «DSJ_1371170_000049» з нагрудних портативних відеореєстраторів поліцейських Золотоніського РВП ГУНП. Вказані відеозаписи долучені до матеріалів службового розслідування.
Опитаний у ході службового розслідування капітан поліції ОСОБА_2 пояснив, що 21.10.2024 близько 02:06 год. під час виконання службових обов`язків у складі екіпажу ГРПП «Золотоноша-1» ним, спільно із капітаном поліції ОСОБА_3 , на службовий планшет надійшло повідомлення, що за адресою: м. Золотоноша, вул. Шевченка, 167 біля магазину «Делікат» за кермом автомобіля Mazda н.з. НОМЕР_1 , перебуває ймовірно нетверезий водій.
По прибуттю на місце події, було встановлено, що водієм автомобіля Mazda н.з. НОМЕР_1 являється працівник Золотоніського РВП ГУНП лейтенант поліції ОСОБА_1 , який був освідований за допомогою газоаналізатора «Драгер» на стан сп`яніння із позитивним результатом 1,49% проміле.
У свою чергу, заявник гр. ОСОБА_4 вів себе агресивно і від написання пояснень та заяв відмовився та у подальшому сказавши, що піде по природнім потребам пішов у невідомому напрямку та на місце події не повернувся.
У подальшому, про дану подію повідомлено оперативного чергового Золотоніського РВП ГУНП, а лейтенанта поліції ОСОБА_1 було доставлено до адмінбудівлі Золотоніського РВП ГУНП, де відносно останнього складено адміністративні матеріали за ст. 130 КУпАП.
Опитаний капітан поліції ОСОБА_3 надав пояснення аналогічного змісту з поясненням капітана поліції ОСОБА_2 .
Опитана у ході службового розслідування гр. ОСОБА_5 , яка працює продавцем торгового залу магазину «Делікат», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 пояснила, що в період з 20.10.2024 по 21.10.2024 перебувала на робочому місці. 21.10.2024 близько 02:00 год. до магазину зайшов невідомий чоловік одягнутий у капці, шорти та олімпійку та захотів придбати напій пепсі 1л. та запальничку. За зовнішніми ознаками останній не перебував у стані алкогольного сп`яніння.
У свою чергу, у вказаного невідомого громадянина відбувся конфлікт із громадянином на ім`я ОСОБА_6 , який являється водієм з доставки хлібобулочної продукції. Зі слів ОСОБА_6 невідомий чоловік здійснював керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та у подальшому ОСОБА_6 було здійснено виклик працівників поліції, які через кілька хвилин прибули на місце події.
Опитаний у ході службового розслідування заступник начальника сектору кримінальної поліції Золотоніського районного відділу поліції ГУНП майор поліції ОСОБА_7 , пояснив, що 21.10.2024 близько 02:48 год. йому зателефонував помічник чергового Золотоніського РВП ГУНП та повідомив, що по вул. Шевченка, в м. Золотоноша біля магазину «Делікат» знаходиться лейтенант поліції ОСОБА_1 , який перебуває у стані алкогольного сп`яніння та можливо до магазину приїхав на автомобілі Mazda н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у нього у користуванні. Після чого, майор поліції ОСОБА_7 негайно виїхав на місце події.
Поряд з цим, опитаний заступник начальника відділу поліції - начальник сектору кримінальної поліції Золотоніського районного відділу поліції ГУНП підполковник поліції ОСОБА_8 , пояснив, що про подію, яка мала місце 21.10.2024 за участю лейтенанта поліції ОСОБА_1 , йому стало відомо від оперативного чергового Золотоніського РВП ГУНП. Після чого, в свою чергу, підполковник поліції ОСОБА_8 невідкладно про вказану подію повідомив керівництво Золотоніського РВП ГУНП. Про те, що відносно лейтенанта поліції ОСОБА_1 21.10.2024 складено адміністративний протокол за ст.130 КУпАП, останній його не повідомляв.
Опитаний у ході службового розслідування лейтенант поліції ОСОБА_1 пояснив, що 20.10.2024 перебував поза службою за місцем проживання та цього ж дня близько 19:00 год., зайшовши до магазину «Маркетопт» у м. Золотоноша, купавав продукти харчування, а також купив пляшку коньяку «Aznauri Espresso» об`ємом 0,5 літра, після чого направився за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Перебуваючи за адресою проживання близько 01:30 год. 21.10.2024 йому стало відомо, що його дідусь тяжко хворіє онкологію та зараз перебуває у тяжкому стані, також останній дізнався про те, що його матір ОСОБА_9 також має серйозні проблеми зі здоров`ям та в додаток до цього його батько військовослужбовець ЗСУ перебуває у зоні ведення бойових дій. У зв`язку і з чим перебуваючи у стані сильного душевного хвилювання лейтенант поліції ОСОБА_1 взявши із собою пляшку коньяку Aznauri Espresso» об`ємом 0,5 літра сів за кермо свого автомобіля Mazda 626, н.з. НОМЕР_1 та попрямував до магазину «Делікат», який розташований по вул. Шевченка у м. Золотоноша.
Прибувши до вищевказаного магазину на власному автомобілі, лейтенант поліції ОСОБА_1 перебуваючи у салоні автомобіля Mazda 626 н.з. НОМЕР_1 самостійно вжив пляшку коньяку Aznauri Espresso» об`ємом 0,5 літра, після чого попрямував до магазину «Делікат» щоб придбати напій «Pepsi» та каву.
Вийшовши із магазину «Делікат» до лейтенанта поліції ОСОБА_1 підійшов раніше невідомий йому чоловік та почав виражатися нецензурною лайкою у бік лейтенанта поліції ОСОБА_1 , оскільки вважав, що останній здійснював керування автомобілем Mazda 626 н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння.
У свою чергу, лейтенант поліції ОСОБА_1 зазначив, що хотів спокійно врегулювати конфлікт із невідомою особою, однак останній вилив на нього каву та наніс кілька ударів правою рукою в область його лівої щоки, після чого невідомий чоловік здійснив повідомлення на спеціальну лінію « 102» та став звинувачувати лейтенанта поліції ОСОБА_1 про те, що останній керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.
По приїзду на місце події працівників поліції Золотоніського РВП ГУНП лейтенант поліції ОСОБА_1 пройшов освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» та виконував усі вказівки, які надавалися працівниками поліції, поряд з цим, невідомий чоловік з яким виник конфлікт у лейтенанта поліції ОСОБА_1 зник з місця події у невідомому напрямку.
У подальшому лейтенанта поліції ОСОБА_1 було доставлено до адмінбудівлі Золотоніського РВП ГУНП, де відносно останнього складено адміністративні матеріали за ст.130 КУпАП.
Разом з цим, лейтенант поліції ОСОБА_1 додав, що 21.10.2024 під час перевірки його за місцем проживання, керівництвом СКП Золотоніського РВП ГУНП було виявлено пляшку коньяку марки Aznauri Espresso» об`ємом 0,5, яку він вживав у період з 16.10.2024 по 19.10.2024.
Під час проведення опитування лейтенант поліції ОСОБА_1 заперечив факт вживання алкогольних напоїв 21.10.2024 перед тим як сісти за кермо власного автомобіля Mazda 626 н.з. НОМЕР_1 .
У свою чергу, лейтенанта поліції ОСОБА_1 про факт конфліктної ситуації, яка виникла біля магазину «Делікат» у м. Золотоноша по вул. Шевченка з невідомою особою, на спеціальну лінію « 102» УОАЗОР ГУНП не повідомляв.
Поряд з цим, лейтенант поліції ОСОБА_1 свого безпосереднього керівника про факт складання відносно нього адміністративних матеріалів за ст.130 КУпАП не інформував.
Опитаний у ході проведення службового розслідування гр. ОСОБА_4 , який працює водієм ПП «Добровольська» пояснив, що 21.10.2024 близько 01:50 год. він керував службовим автомобілем Газель НОМЕР_2 та рухався по вул. Шевченка в м. Золотоноша, в цей час раніше невідомий йому чоловік на автомобілі Mazda 626 н.з. НОМЕР_1 різко обігнав його службовий автомобіль та припаркувався біля магазину «Делікат». Близько 02:00 год. вийшовши з водійського місця автомобіля Mazda н.з. НОМЕР_1 невідомий чоловік перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме мав не чітку ходу та порушену координацію рухів, направився до магазину «Делікат». Прослідувавши за вказаною особою гр. ОСОБА_4 підійшов до останнього та запитав чому він перебуває у стані сп`яніння та чому сів за кермо автомобіля. Вийшовши на подвір`я біля магазину «Делікат» невідомий чоловік почав вчиняти конфліктну ситуацію та висловлюватися у бік гр. ОСОБА_4 нецензурною лайкою. У подальшому аби невідома особа протверезіла та припинила протиправні дії гр. ОСОБА_4 кілька разів долонею вдарив по щоці невідомого чоловіка та з метою подальшого припинення конфлікту викликав на місце події екіпаж поліції. По приїзду екіпажу поліції гр. ОСОБА_4 дізнався, що не відомою особою, яка здійснювала керування автомобілем Mazda н.з. НОМЕР_1 являється працівник поліції Золотоніського РВП ГУНП лейтенант поліції ОСОБА_1 . У подальшому, гр. ОСОБА_4 покинув місце події так як вважав, що прибувший екіпаж поліції на місце події намагатиметься покривати неправомірні дії лейтенанта поліції ОСОБА_1 .
У свою чергу, гр. ОСОБА_4 зазначив, що лейтенант поліції ОСОБА_1 під час усього періоду спілкування та перебування біля магазину «Делікат» алкогольні напої не вживав.
Переглядом відеозаписів камер зовнішнього відеоспостереження «delicat_ch4_20241021020203_20241021020300» та «delicat_ch5_20241021020146_20241021021349» встановлено, що лейтенант поліції ОСОБА_1 прибув на паркувальний майданчик магазину «Делікат» о 02:02 год. 21.10.2024 та до прибуття наряду поліції Золотоніського РВП ГУНП о 02.14 год. 21.10.2024 перебував біля магазину «Делікат» разом із гр. ОСОБА_4 , при цьому будь-які алкогольні напої не вживав. Вказані відеозаписи долучені до матеріалів службового розслідування.
Отже, лейтенант поліції ОСОБА_1 вчинив діяння, несумісне з його посадою, оскільки скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Згідно з висновком службового розслідування за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось у порушенні п.п.1, 2 ч.1 ст.18, ч.1 ст.64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 6, 13 ч. З ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абз.1 ч. 5 ст. 14, абз.6 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», п.6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, пунктів 1, 3 наказу начальника Черкаської обласної військової адміністрації від 26.02.2022 №1 «Про запровадження комендантської години на території Черкаської області» (зі змінами, внесеними наказом Черкаської обласної військової адміністрації від 03.04.2023 №1) та п.17, п.25, п.26 р. III Посадової інструкції оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, до оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Золотоніського районного відділу поліції ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_1 , запропоновано застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
Вважаючи вказаний наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду.
Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову вимоги виходив з того, що лейтенант поліції ОСОБА_1 вчинив діяння, несумісне з його посадою, оскільки скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.
Відповідно до ч.1 ст.59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Згідно з ч.1 ст.19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), який відповідно до преамбули визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Відповідно до частин 1, 2 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Аналіз наведених положень Закону №580-VIII та Дисциплінарного статуту є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.
За порушення службової дисципліни відповідно до ч.1 ст.11 Дисциплінарного статуту поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Дисциплінарним проступком на підставі ч.1 ст.12 Дисциплінарного статуту визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Згідно з частинами 1, 2 ст.13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
Згідно із п.7 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту до поліцейських може застосовуватися дисциплінарне стягнення у вигляду звільнення із служби в поліції.
На підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про те, чи є порушення дисципліни грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.
Згідно із ч.1 ст.64 Закону №580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".
На підставі ч.1 ст.18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний:
1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;
4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;
5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;
6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Відповідно до ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:
1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;
2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;
3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;
4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;
5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;
6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;
7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;
8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;
9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;
10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;
11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;
12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;
13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;
14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Верховний Суд у постанові від 12.12.2018 у справі №803/1907/16 вказав, що зі змісту присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції, можна зробити висновок що поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.
Тобто поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості.
Наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.11.2016 №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила №1179), які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.
Відповідно до п. 1 Розділу І Правил №1179 вони поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.
На підставі п.п.1, 2 Розділу ІІ Правил №1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:
неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;
поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;
контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку;
Під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання.
П.3 Розділу IV Правил №1179 передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.
Отже, дотримання вище зазначених вимог Дисциплінарного статуту та Правил є обов`язком кожного поліцейського, що пов`язане з особливостями проходження служби.
Верховний Суд у постанові від 07.03.2019 справа №819/736/18 (пункт №60) та у постанові від 05.03.2020 справа №815/4478/16 (пункт №48) встановив, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги.
Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Дискредитація Національної поліції полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби. Вчинення дій, що дискредитують органи поліції, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.
Вказана позиція викладена Верховним Судом у постанові від 12 квітня 2018 року у справі №815/3636/15, у якій суд зазначив, що поняття "дискредитація" перебуває у тісному зв`язку із поняттям "дотримання морально-етичних норм" та передбачає дії, спрямовані на порушення правил професійної етики та моралі, закріплених у нормативно-правових актах спеціального законодавства, які пред`являються до осіб під час здійснення ними службових функцій та у повсякденному житті. Такі проступки самі по собі або у сукупності підривають довіру та авторитет органів внутрішніх справ в очах громадськості і є несумісним із подальшим проходженням служби, що зумовлює застосування до працівників органів внутрішніх справ, який вчинив діяння, несумісне з посадою, найсуворішого стягнення - звільнення зі служби. Дискредитація звання рядового та начальницького складу є окремою підставою для звільнення, яке не пов`язано із вчиненням правопорушення та набрання чинності рішенням суду.
Відеозаписами камер зовнішнього відеоспостереження магазину «Делікат» підверджено, що ОСОБА_1 на автомобілі Mazda 626, н.з. НОМЕР_1 , 21.10.2024 о 02.02 год. приїхав до магазину «Делікат», одразу вийшов з водійського місця та попрямував до магазину.
Із записів бодікамер поліцейських Золотоніського РВП ГУНП старшого інспектора СРПП капітана поліції ОСОБА_2 та інспектора СРПП капітана поліції ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 перебуває з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нечітка та сплутана мова).
З бодікамер поліцейських УГІ ГУНП суд встановив, що позивач не заперечував перебування його у стані алкогольного сп`яніння та пройшов освідування за допомогою приладу «Драгер», за результатом якого отримано результат 1,49 проміле.
Таким чином, висновки службового розслідування щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, що стало наслідком складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджені, вищевказаними відеозаписами, дослідженими судом.
Позивач, перебуваючи під час комендантської години у громадському місці у стані алкогольного сп`яніння, допустив порушення Присяги працівника поліції та вищевказаних вимог Закону №580-VIII, Дисциплінарного статуту та Правил №1179.
Отже, установлений службовим розслідуванням факт порушення позивачем вищевказаних норм законодавства України та підзаконних нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, правил поведінки поліцейських, доведено під час судового розгляду справи.
Твердження позивача, що фактично зі змісту оскаржуваних наказів, його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, необґрунтовані, оскільки ні висновком службового розслідування, ні спірними наказами не визнано позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення.
Суд враховує принцип презумпції невинуватості, який зафіксований положеннями ст.62 Конституції України.
Водночас, за наслідками службового розслідування встановлені факти вчинення позивачем дисциплінарного проступку, за його притягнуто спірними наказами до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби.
Колегія суддів Верховного Суду у постанові від 07.02.2020 у справі №260/1118/18 зазначила, що наявність кримінального провадження, відкритого стосовно особи, яка проходить службу в органах внутрішніх справ, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених пунктом 66 Положення №114 у разі встановлення службовою перевіркою дій, що підривають довіру та авторитет органів внутрішніх справ і їх працівників в очах громадськості і є несумісним із подальшим проходженням служби.
Також, Верховний Суд у постанові від 05.03.2020 у справі №815/4478/16 (пункт № 59) зазначив, що факт не притягнення особи до відповідальності одного виду ніяким чином не ототожнюється з відсутністю в діях такої особи порушення службової дисципліни. Дисциплінарна відповідальність відрізняється від інших видів відповідальності та є самостійним видом відповідальності особи.
Під час службового розслідування дисциплінарна комісія самостійно надає оцінку допустимості, належності та обґрунтованості наявним у матеріалах службового розслідування доказам, встановлює в діях поліцейського ознаки дисциплінарного проступку і приймає рішення про необхідність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (рішення Європейської комісії з прав людини від 6 жовтня 1982 року у справі «X. v. Austria» про неприйнятність заяви №9295/81) чи таке провадження було закрите (рішення Європейської комісії з прав людини від 7 жовтня 1987 року у справі «С. v. the United Kingdom,» про неприйнятність заяви №11882/85).
Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11 лютого 2003 року у справі «Ringvold v. Norway», заява № 34964/97).
Отже, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні та інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру,
Така правова позиція висловлена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 та від 22.01.2019 у справі №800/454/17.
У постановах Верховного Суду від 07.02.2020 у справі №260/1118/18, від 08.08.2019 у справі №804/3447/17, від 29.05.2018 у справі №800/508/17, від 02.10.2019 у справі №804/4096/17, вказано, що застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням усіх обставин вчинення дисциплінарного проступку та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Посилання позивача, що під час службового розслідування не було забезпечено право позивача на ознайомлення із зібраними матеріалами та не було надано можливість останньому надати комісії відомості з приводу безпідставності звинувачень у вчиненні позивачем дисциплінарних правопорушень, суд вважає необґрунтованим.
Так, п.2 Розділу 4 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893, встановлено право поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення, ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами.
Водночас, матеріали справи не містять і позивачем не надано доказів звернення до дисциплінарної комісії із заявою про ознайомлення із матеріалами проведення службового розслідування. Відповідно, не доведено позбавлення позивача права на таке ознайомлення.
Крім того, під час службового розслідування, 23.10.2024 у позивача відібрані пояснення, які відображені в акті службового розслідування, що спростовує твердження позивачу у позовній заяві про ненадання йому можливості спростувати вчинення дисциплінарних правопорушень.
З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про обґрунтованість спірних наказів відповідача щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності за наявності доведених фактів вчинення позивачем дисциплінарного проступку.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Решта доводів учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07.02.2025 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя А.Ю. Коротких 

Суддя Н.М. Єгорова