Справа № 2-942/10 Головуючий у 1 інстанції: Головатий А.П. 
Провадження № 22-ц/811/3918/25 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

21 липня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
головуючої: Н.П. Крайник 
суддів: Я.А.Левика, М.М. Шандри
секретар: Чиж Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 17 листопада 2025 року у справі за заявою ОСОБА_2 , боржник: ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа, -  
ВСТАНОВИВ:
27.01.2025 засобами системи «Електронний Суд» представник заявника ОСОБА_2 – адвокат Маліцький Д.В. подав заяву про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі №2-942/10.
В обґрунтування заяви покликався на те, що 23.09.2010 Миколаївським районним судом Львівської області видано виконавчий лист у цивільній справі №2-942/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини від його доходу щомісячно, починаючи з 18.06.2010 і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягувачем пред?являвся виконавчий лист до виконання, який передавався з Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції до ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві та знову повертався в Шевченківський відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції. Внаслідок вищевказаних дій через поштове пересилання було втрачено оригінал виконавчого листа, строк пред?явлення до виконання якого ще не закінчився. Відтак, просить заяву задоволити, видати дублікат виконавчого листа.
Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 14.02.2025 заяву задоволено, видано стягувачу ОСОБА_2 дублікат виконавчого листа у цивільній справі №2-942/10.
Постановою Львівського апеляційного суду від 18.09.2025 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 14.02.2025 скасовано, справу направлено для продовження розгляду до Миколаївського районного суду Львівської області. Підставою скасування ухвали було те, що суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_1 за відсутності доказів його повідомлення про час та місце розгляду справи.
Оскаржуваною ухвалою від 17 листопада 2025 року заяву задоволено.
Видано стягувачу - ОСОБА_2 дублікат виконавчого листа від 23.09.2010 року у цивільній справі №2-942/10 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. 
Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 . 
Вважає ухвалу незаконною, необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
Зазначає, що порушення процесуального права полягає у тому, що суд проігнорував його клопотання про витребування доказів, які мають істотне значення для з`ясування фактичних обставин справи. Звертає увагу, що підставою для видачі дубліката виконавчого листа є доведеність його втрати, разом з тим заявником не надано жодного належного, допустимого та достатнього доказу, який би свідчив про реальну втрату оригіналу виконавчого листа. Докази на які посилається суд, зокрема копії супровідних листів та копія листа в.о. начальника ВДВС ГУЮ у Київській області про закінчення виконавчого провадження від 30.03.2011 року винесену, у зв`язку з направленням за належністю виконавчого документа, не засвідчені у встановленому законом порядку, що суперечить вимогам ст.ст.76,79,95 ЦПК України щодо належності та допустимості доказів. Більше того, їх стан є настільки незадовільним, що значна частина тексту не піддається читанню, що робить ці документи фактично непридатними для встановлення будь-яких юридично значущих фактів. Крім того, вважає, що слід врахувати, що дитина, на утримання якої стягнуті аліменти, на даний момент досягла 18 - річного віку, а тому видача дубліката виконавчого листа у ситуації, коли аліментний обов`язок припинився , суперечить вимогам ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» та не має правових підстав. Просить ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 17 листопада 2025 року скасувати. 
У засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з підстав, наведених у ній, просив скаргу задовольнити.
Заявник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, хоч належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання.
Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення боржника ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів. 
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.
Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).
До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та Єдиного державного реєстру виконавчих документів, Положення про який затверджується спільним нормативно-правовим актом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України, із запровадженням яких відповідно до частини першої статті 1 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України вводяться в дію вимоги частини четвертої статті 431 ЦПК України щодо внесення виконавчого документу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, функціонування якого виключає втрату виконавчого документа, порядок видачі дублікату виконавчого документу замість втраченого визначено розділом XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України.
Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.
Відповідно до ч.3 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.
Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 10.09.2010 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, позов задоволено частково, ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від його доходу щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду – 18 червня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
20.09.2010 ОСОБА_2 подала до суду заяву, у якій просила видати виконавчий лист у зазначеній справі,який було видано 23.09.2010.
Відповідно до копії супровідного листа в.о. начальника відділу Шевченківського ВДВС Львівського МУЮ вих. №09-27/6836 від 30.03.2011, на адресу ВДВС ГУЮ у Київській області, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надіслано постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 30.03.2011, винесену у зв`язку з направленням за належністю виконавчого документа - виконавчого листа №2-942/10 від 23.09.2010 (а.с. 6).
Відповідно до копії супровідного листа в.о. начальника відділу ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві від 02.11.2011 №ДВ/14, адресованого Шевченківському ВДВС Львівського МУЮ, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зазначеним особам надіслано постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 02.11.2011, винесену у зв?язку з направленням за належністю виконавчого документа - виконавчого листа №2-942/10 від 23.09.2010, виданого Миколаївським районним судом Львівської області (а.с. 5).
06.12.2011 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції на підставі виконавчого листа №2-942, виданого 23.09.2010 Миколаївським районним судом Львівської області відкрито виконавче провадження (а.с. 3).
06.12.2011 за вих. №41007 Шевченківським ВДВС Львівського МУЮ на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження від 06.12.2011 з виконання виконавчого листа №2-942 від 23.09.2010, виданого Миколаївським районним судом Львівської області, згідно з копією такого супровідного листа (а.с. 5 (зворот)).
Відповідно до постанови державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 30.01.2012, виконавче провадження закінчено, оскільки згідно довідки про доходи №2, виданої ТОВ «Сервісна компанія Україна СОС» від 11.01.2012, боржник ОСОБА_1 працює на посаді аварійного комісара за адресою АДРЕСА_1 , що є територією ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві. Заборгованість по аліментах нараховується за місцем отримання доходів (а.с. 3 (зворот)).
Згідно інформації з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, долученої представником заявника ОСОБА_2 (а.с. 4), виконавче провадження зі стягнення аліментів відносно боржника ОСОБА_1 відсутнє.
Постановляючи ухвалу про видачу дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції виходив з того, що доводи заявника ОСОБА_2 про втрату виконавчого листа знайшли своє підтвердження, а також, що заявник звернулася із заявою про видачу дубліката виконавчого листа про стягнення аліментів на утримання дитини до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий лист неодноразово пересилався поштовим зв`язком з одного відділу державної виконавчої служби до іншого у зв`язку з зміною місця праці боржника. Внаслідок таких пересилань оригінал виконавчого листа було втрачено.
За правилами частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.
Належних доказів того, що оригінал виконавчого листа було надіслано стягувачу, таких як квитанція про відправлення чи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення матеріали справи не містять, як і доказів надіслання та отримання виконавчого листа Голосіївським ВДВС РУЮ в м.Києві.
Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 2515/739/2012, від 12 березня 2018 року у справі № 583/1828/17-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 201/15305/14-ц, від 22 січня 2020 року у справі № 2-1693/10, від 28 травня 2020 року у справі № 1003/6035/12.
Заява про видачу дублікату виконавчого листа подана до суду 27 січня 2025 року, а повноліття дитина набула 04 серпня 2025 року, тобто така подана до закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, тому доводи апеляційної скарги про досягнення дитиною повноліття станом на час розгляду справи, колегія суддів визнає безпідставними.
Ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права, а тому підстав для її скасування, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -
у х в а л и в: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 17 листопада 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
Повний текст постанови складений 21 липня 2026 року.

Головуючий:    Н.П. Крайник 

Судді:    Я.А.Левик

М.М. Шандра