Справа № 202/5345/26
Провадження № 2/202/4746/2026

РІШЕННЯ
Іменем України

28 липня 2026 року Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі: 
головуючого - судді Мачуського О.М.
за участю: секретаря судового засідання Карасьової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,- 

ВСТАНОВИВ:

02 червня 2026 року директор ТОВ «Фінпром Маркет» Ґедзь О.В. за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернулась до Індустріального районного суду міста Дніпра з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором про надання коштів у кредит №71158199 від 02.09.2025 року в розмірі 6586,41 гривень та № 6536257 від 08.09.2025 року в розмірі 5646,75 гривень, а також понесених судових витрат.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договори про надання коштів у кредит №71158199 від 02.09.2025 року, №6536257 від 08.09.2025 року, за умовами яких відповідач отримала кредитні грошові кошти, та взяла на себе зобов`язання повернути дані кошти й сплатити комісію за їх отримання та відсотки за користування ними. Разом з тим, взяті на себе зобов`язання за даними договором ОСОБА_1 не виконувала у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість.
25.02.2026 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» укладено Договір факторингу № 25/02/26 від 25.02.2026, згідно з яким Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі до відповідача за Договорами про надання коштів у кредит: №71158199 від 02.09.2025 року, заборгованість за яким складає 6 586,41 гривень, з яких 2 089,60 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 484,78 грн. – сума заборгованості за відсотками, 4 012,03 грн. – сума заборгованості за пенею/неустойкою; № 6536257 від 08.09.2025 року, заборгованість за яким складає 5 646,75 гривень, з яких 1 500,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 296,75 грн. – сума заборгованості за відсотками2 850,00 грн. – сума заборгованості за пенею/неустойкою. Після отримання права вимоги, позивач не здійснював нарахування відповідачу жодних штрафних санкції, однак своїх зобов`язань за кредитними договорами відповідач не виконала, у зв`язку з чим ТОВ «Фінпром Маркет», за захистом своїх прав та інтересів, вимушене звернутись до суду. 
Ухвалою судді Індустріального районного суду міста Дніпра Мачуського О.М. від 03 червня 2026 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.
Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, до суду не подавались.
Правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, щодо подачі відзиву на позовну заяву, відповідач не скористалась.
Представник позивача ТОВ «Фінпром Маркет» - адвокат Ткаченко Ю.О. в судове засідання не з`явилась, натомість за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» подала заяву в якій просила розглянути справу без її участі та зазначила, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, згідно з вимогами ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надала, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 
Суд, розглянувши подані стороною документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 02 вересня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71158199, у вигляді електронного документа, шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису кредитодавця та електронного підпису одноразовим ідентифікатором Позичальника, згідно Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору за цим Договором Кредитодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Кредит»), на погоджений умовами Договору строк (надалі – «Строк кредиту»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (Проценти) від Суми кредиту та Комісію за надання кредиту відповідно до умов цього Договору.
Умовами Кредитного договору також визначено: вид фінансової послуги, що надається відповідно до умов Договору – надання коштів у кредит (п. 2.1.2.); сума кредиту – 2 500,00 гривень (п. 2.2.1.); строк кредитування/строк договору - 30 днів (п. 2.2.2.); Комісія за надання кредиту 15,00% від суми наданого Кредиту, що у грошовому виразі складає 375,00 грн.(п. 2.2.4.). Дата надання кредиту – 02.09.2025 року. Дата повернення кредиту 01.10.2025 року. Денна процентна ставка 0,800 % в день (фіксована). Проценти за понадстрокове користування Кредитом – 4,00 % в день. Пеня – 4,00 % в день. (п. 2.2.4.); 
06 жовтня 2025 року Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 15926993 до договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71158199 від 02.09.2025 року, згідно з якою сторони домовились: продовжити строк кредитування на 30 днів, тобто Строк кредитування/Строк Договору складає 60 днів, дата повернення кредиту (останній день 05.11.2025 року; нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за ставкою 1,00%.
08.09.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір Кредитної лінії (Надійний) № 6536257, у вигляді електронного документа, шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису кредитодавця та електронного підпису одноразовим ідентифікатором Позичальника, згідно Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору за цим Договором Кредитодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Кредит»), на погоджений умовами Договору строк (надалі – «Строк кредиту»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (Проценти) від Суми кредиту та Комісію за надання кредиту відповідно до умов цього Договору.
Умовами Кредитного договору також визначено: вид фінансової послуги, що надається відповідно до умов Договору – надання коштів у кредит (п. 2.1.2.); сума кредиту – 1 500,00 гривень (п. 2.2.1.); строк кредитування/строк договору - 360 днів (п. 2.2.2.); Комісія за надання кредиту 17,25% від суми наданого Кредиту, що у грошовому виразі складає 258,75 грн.(п. 2.2.8.). Дата надання кредиту – 08.09.2025 року. Дата повернення кредиту 02.09.2026 року. процентна ставка 0,95 % в день (фіксована). Неустойка – 75,00 грн. в день. (п. 2.2.8.); 
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України.
Згідно ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19.
Тобто, судова практика у цій категорії справ є незмінною.
Відповідач пройшла реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» на веб-сайті https://clickcredit.ua, через особистий кабінет надала усі необхідні дані для встановлення особи та оформлення договору та шляхом використання одноразових ідентифікаторів, які через телекомунікаційну систему направлені на електронну адресу відповідача, підписала електронний Договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71158199 02 вересня 2025 року, Додаткову угоду № 15926993 до договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71158199 від 02.09.2025 року, Договір Кредитної лінії (Надійний) № 6536257 від 08.09.2025 року, які містили усі істотні умови, і з якими відповідач ознайомилась до моменту укладання.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що Договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71158199 02 вересня 2025 року, Додаткову угоду № 15926993 до договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71158199 від 02.09.2025 року, Договір Кредитної лінії (Надійний) № 6536257 від 08.09.2025 року, укладені в спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Отже, виниклі між сторонами правовідносини регулюються ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про електронний цифровий підпис» та Законом України «Про споживче кредитування».
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором;.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за Договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71158199 02 вересня 2025 року та Договором Кредитної лінії (Надійний) № 6536257 від 08.09.2025 року виконало та надало ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 2 500,00 грн. та 1 500,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника, номер якої зазначено при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою ТОВ «Європейська платіжна система» № КД-000043791 від 04.03.2026 року, копією платіжної інструкції 47800149-2c7f-4287-8539-9dcad59a3e7e від 04.03.2026 року, листом ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» вих. № 25/02/26-45531399 від 25.02.2026 року та листом операційного директору АТ «Юнекс Банк» за Вих. № 21-5167 від 03.03.2026 року.
Відповідач підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладених Кредитних договорів, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши грошові кошти у кредит та здійснюючи часткове погашення заборгованості за кредитом.
Разом з тим, всупереч умов Кредитних договорів, відповідач не виконувала своїх зобов`язань у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість.
Щодо наявності у ТОВ «Фінпром Маркет» права вимоги до відповідача, суд зазначає наступне.
25 лютого 2026 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» укладено Договір факторингу № 25/02/26 від 25 лютого 2026 року, за умовами якого, ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступає належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінпром Маркет» приймає зазначені права вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі прав вимоги. 
Відповідно до Реєстру прав вимог № 2 від 25.02.2026 року до Договору факторингу № 25/02/26 року, ТОВ «Фінпром Маркет» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за Договорами про надання коштів у кредит: №71158199 від 02.09.2025 року, заборгованість за яким складає 6 586,41 гривень, з яких 2 089,60 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 484,78 грн. – сума заборгованості за відсотками, 4 012,03 грн. – сума заборгованості за пенею/неустойкою; № 6536257 від 08.09.2025 року, заборгованість за яким складає 5 646,75 гривень, з яких 1 500,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 296,75 грн. – сума заборгованості за відсотками2 850,00 грн. – сума заборгованості за пенею/неустойкою.
За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина перша статті 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.
Отже, до ТОВ «Фінпром Маркет» відповідно до укладеного Договору факторингу № 25/02/26 від 25 лютого 2026 року, перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договорами про надання коштів у кредит: №71158199 від 02.09.2025 року та Договором Кредитної лінії (Надійний) № 6536257 від 08.09.2025 року. 
Після отримання права вимоги, ТОВ «Фінпром маркет» не здійснювало нарахування відповідачу жодних штрафних санкції, однак своїх зобов`язань за кредитним договором відповідач не виконав, заборгованість не погашала.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Статтею610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Суд бере до уваги, що відповідач свої зобов`язання за кредитними договорами щодо повернення суми кредиту, та сплати інших обов`язкових платежів не виконала, внаслідок чого за нею утворилась заборгованість, яка відповідно до наданих позивачем розрахунків складає 12 233,16 гривень, з яких: за Договором про надання коштів у кредит №71158199 від 02.09.2025 року у сумі 6 586,41 гривень, з яких 2 089,60 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 484,78 грн. – заборгованість за відсотками, 4 012,03 грн. заборгованість за пенею/неустойкою; Договором Кредитної лінії (Надійний) № 6536257 від 08.09.2025 року у сумі 5 646,75 гривень, з яких 1 500,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 1 296,75 грн. – заборгованість за відсотками, 2 850,00 грн. – заборгованість за пенею/неустойкою.
Вирішуючи вимогу про стягнення пені/неустойки, суд керується наступним.
Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 року, а також п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року № 183/7850/22(61-14740св23) зазначив тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Отже, неустойка (пеня) за невиконання ОСОБА_1 зобов`язань за Кредитними договорами в загальному розмірі 6 862,03 гривень (4 012,03 гривень – пеня/неустойка за Договором про надання коштів у кредит №71158199 від 02.09.2025 року; 2 850,00 гривень - пеня/неустойка за Договором Кредитної лінії (Надійний) № 6536257 від 08.09.2025 року), нарахована первісними кредиторами в період дії в Україні воєнного стану, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, підлягає списанню кредитодавцями.
Таким чином, відсутні правові підстави для стягнення даної суми з відповідача на користь позивача, який є правонаступником кредитора, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
За таких обставин, оцінивши надані позивачем докази, оскільки доказів повернення кредиту чи спростування вказаних позивачем обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 5 371,13 гривень, з яких: за Договором про надання коштів у кредит №71158199 від 02.09.2025 року у сумі 2 574,38 гривень, що складається з: 2 089,60 грн. – заборгованість за основною сумою боргу; 484,78 грн. – заборгованість за відсотками; за Договором Кредитної лінії (Надійний) № 6536257 від 08.09.2025 року у сумі 2 796,75 гривень, що складається з 1 500,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу; 1 296,75 грн. – заборгованість за відсотками.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.
Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
25 серпня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» та адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною укладено Договір № 25-08/25/ФП про надання правничої допомоги від 25.08.2025 року.
Обсяг виконаних робіт визначений у Витязі з Акту № 11ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025 року, згідно з яким, позивачу надано правову допомогу на суму 4 500,00 гривень. Дану винагороду було сплачено позивачем, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 579946020.1 від 25.03.2026 року.
Також, за звернення до суду з позовною заявою в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» у відповідності до вимог ЗУ «Про судовий збір», позивачем були понесені витрати з оплати судового збору в сумі 2 662,40 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу № 850021912.1 від 01.06.2026 року.
Під час розгляду справи стороною відповідача не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, відповідно до ст.141 ЦПК України, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1 169,06 гривень, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 975,95 гривень. 
Керуючись ст. ст. 16, 526-530, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 13, 19, 81, 82, 141, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса мешкання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», код ЄДРПОУ 43311346, місцезнаходження: 08205, Київська область, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, заборгованість у загальному розмірі 5 371,13 гривень, з яких: 
- за Договором про надання коштів у кредит №71158199 від 02.09.2025 року у сумі 2 574,38 гривень, що складається: з 2 089,60 грн. – заборгованість за основною сумою боргу; 484,78 грн. – заборгованість за відсотками;
- за Договором Кредитної лінії (Надійний) № 6536257 від 08.09.2025 року у сумі 2 796,75 гривень, що складається з: 1 500,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу; 1 296,75 грн. – заборгованість за відсотками.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса мешкання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», код ЄДРПОУ 43311346, місцезнаходження: 08205, Київська область, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 169,06 гривень, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 975,95 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі, якщо повне рішення не було вручено позивачу у день його проголошення або складення, останній має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М. Мачуський