ЄУ №712/3640/26
Провадження №2/712/2914/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
08 липня 2026 року   Соснівський районний суд м. Черкаси
у складі: головуючого судді    Стеценко О.С.,
за участю секретаря судового засідання  Ігнатьєвої Е.В.,
представника відповідача Стратілатова К.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
УСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором №50160-07/2025 у сумі 29 260,00 грн., з яких 7 000,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 7 560,00 грн. – заборгованість за відсотками, 14 000,00 грн. – заборгованість за штрафом, 700,00 грн. – заборгованість по комісії, та витрати на сплату судового збору у сумі 2 662,40 грн.
У обґрунтування вимог позивач зазначив, що 22.07.2025 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №50160-07/2025, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит.
25.11.2025 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі – ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено Договір факторингу №25112025, відповідно до умов якого ТОВ «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. 
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №25112025 від 25.11.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №50160-07/2025 в сумі 29 260,00 грн., з яких 7 000,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 7 560,00 грн. – заборгованість за відсотками, 14 000,00 грн. – сума заборгованості за штрафами, 700,00 грн. – комісія за видачу кредиту.
Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав. У зв`язку з чим заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №50160-07/2025 становить 29 260,00 грн. 

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 березня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання на 05 травня 2026 року.
05 травня 2026 року судове засідання відкладено на 11 червня 2026 року за клопотанням представника відповідача.
11 червня 2026 року судове засідання не відбулося у зв`язку з перебування судді у складі колегії суддів у справі №707/2689/25, розгляд справи призначено на 30 червня 2026 року.
Протокольною ухвалою від 30 червня 2026 року відкладено проголошення повного тексту рішення до 08 липня 2026 року.

08 квітня 2026 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач частково визнав позовні вимоги, а саме в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту у сумі 7 000,00 грн. та відсотків у сумі 7 560,00 грн. Заперечив щодо стягнення з нього штрафу у сумі 14 000,00 грн. та комісії у сумі 700,00 грн.
У обґрунтування заперечень щодо стягнення штрафу відповідач посилається на п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки з 24.02.2022 по даний час в Україні безперервно триває воєнний стан, позивач не мав права нараховувати відповідачу штрафи.
Щодо стягнення комісії відповідач зазначив, що позивачем не надано доказів наявності та переліку будь-яких додаткових та/або супутніх послуг, за які договором встановлена комісія в розмірі 700,00 грн. У зв`язку з цим умова кредитного договору, яким така комісія встановлена, є нікчемною. Вимога позивача про стягнення комісії за надання кредиту суперечить Закону України «Про споживче кредитування», оскільки відповідачу не надавалось будь-яких додаткових та/або супутніх послуг.

10 квітня 2026 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач указує, що нарахування штрафу та комісії здійснено згідно умов договору.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві зазначає про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.
Заслухавши думку представника відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд зазначає таке.
Судом встановлено, що 22.07.2025 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту №50160-07/2025, відповідно до якого Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 7 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, комісію за видачу кредиту (в разі застосування) та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором (п. 1.1. Договору).
Пунктом 1.2. Договору визначено, що Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 22.07.2025. Наданий кредит Клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування, відповідно до графіку платежів. Кінцева дата погашення кредиту 18.11.2025.
Згідно п. 1.4. Договору за користування кредитом Товариством нараховуються проценти в розмірі 0,90% в день на залишок заборгованості, що є платою за користування кредитом, та комісія за видачу кредиту в сумі 700,00 грн. (що складає 10,00% від суми кредиту).
Згідно графіку платежів, що є Додатком №1 до Договору, визначено дату надання кредиту – 22.07.2025, дату повернення кредиту – 18.11.2025, загальну вартість кредиту – 15 260,00 грн., з яких 7 000,00 грн. – сума кредиту, 7 560,00 грн. – проценти за користування кредитом.
Довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» Вих. №3426_251230091352 від 30.12.2025 підтверджено перерахування 22.07.2025 16:30:05 на картку НОМЕР_1 кредитних коштів у сумі 7 000,00 грн. 
Відповідно до договору факторингу №25112025 від 25 листопада 2025 року, укладеного між ТОВ «Стар Файненс Груп» (далі – Клієнт) та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі – Фактор), Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. 
З акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №25112025 від 25.11.2025 Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників кількістю 4846.
Відповідно до Реєстру боржників №1 від 29.12.2025 до Договору факторингу №25112025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №50160-07/2025 в сумі 29 260,00 грн., з яких 7 000,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 7 560,00 грн. – заборгованість за відсотками, 14 000,00 грн. – штраф, 700,00 грн. – комісія.
Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором.
Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Матеріалами справи підтверджено, що за умовами Договору про надання фінансового кредиту №50160-07/2025 відповідачу було надано кредитні кошти у сумі 7 000,00 грн.
З розрахунку заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту №50160-07/2025, наданого первісним кредитором, вбачається, що за період з 22.07.2025 по 25.11.2025 відповідач не здійснював дій щодо погашення заборгованості, а тому заборгованість за тілом кредиту у сумі 7 000,00 грн. обґрунтовано підлягає стягненню з відповідача. Крім того, указана сума боргу визнана відповідачем.
ТОВ «Стар Файненс Груп» нарахувало ОСОБА_1 проценти за період з 22.07.2025 по 18.11.2025 у сумі 7 560,00 грн. 
Указаний розмір відсотків нараховано згідно умов кредитного договору, в межах строку його дії, визнана відповідачем, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки за користування кредитом у сумі 7 560,00 грн.
З розрахунку заборгованості також вбачається, що первісний кредитор нарахував ОСОБА_1 за період з 21.08.2025 по 25.11.2025 штраф у сумі 14 000,00 грн.
Розглядаючи указану вимогу, суд зазначає таке.
Відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, та діє на день розгляду справи.
Згідно п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України уперіод дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
Ураховуючи те, що на момент укладення кредитного договору та розгляду цієї справи згідно Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на території України діє воєнний стан, на підставі п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України позивач не мав права нараховувати відповідачу штрафи, отже вимога про стягнення штрафу у сумі 14 000,00 грн. необґрунтована і задоволенню не підлягає.
Що стосується вимоги про стягнення комісії у сумі 700,00 грн., суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит, загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 10 січня 2024 року, справа №727/5461/23, провадження №61-17096св23.
Судом установлено, що умовами Договору про надання фінансового кредиту №50160-07/2025 визначено сплату комісії за надання кредиту у сумі 700,00 грн. (пункт 1.4. Договору). 
Однак, у договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням кредиту, що надаються відповідачу та, за які банком встановлена комісія за надання кредиту.
З урахуванням викладеного, вимога про стягнення комісії за надання кредиту у сумі 700,00 грн. є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, ураховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу у повному обсязі не повернуті, позовні вимоги підлягають задоволенню частково шляхом стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за Договору про надання фінансового кредиту №50160-07/2025 від 22.07.2025 у сумі 14 560,00 грн., з яких 7 000,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 7 560,00 грн. – заборгованість за відсотками.
У решті позовних вимог відмовити.
Суд не розглядає клопотання відповідача про розстрочення рішення суду, оскільки указане питання підлягає розгляду у порядку, передбаченому ст. 435 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Судом задоволено позовні вимоги у сумі 14 560,00 грн., що становить 49,76% від заявленої позовної вимоги, а отже з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у сумі 1 324,81 грн.
Керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 141, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, заборгованість за Договору про надання фінансового кредиту №50160-07/2025 від 22.07.2025 у сумі 14 560,00 грн. та судовий збір у сумі 1 324,81 грн., всього – 15 884,81 грн.

У решті позовних вимог відмовити.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, вул. Лісова, буд. 2, м. Бровари, Київська обл.

Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано Черкаському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Повний текст рішення виготовлено 08.07.2026.

Суддя:         О.С. Стеценко