Справа № 420/6664/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Радчука А.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції України в Одеській області (вул. Єврейська, 12, м. Одеса, 65014, код ЄДРПОУ 40108740), про скасування наказу та поновлення на посаді, -
В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, у якому позивач просить суд:
скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеської області, за №321 о/с від 27.02.2026 року «Про звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої ст. 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0042853), у вигляді звільнення зі служби в поліції; 
поновити на службу в поліцію старшого лейтенанта ОСОБА_1 , поліцейського сектору реагування патрульної поліції, до відділення поліції №l, Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеської області з 27.02.2026 року.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що спірний наказ є протиправними, вказав, що підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни, а оскаржуваний наказ Відповідача, оснований виключно на підставі проведеного службового розслідування та наказу Відповідача за №406 від 19.02.2026 року, «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ВИП №1 Болградського ВП ГУНП в Одеської області», який, в свою чергу, складений на підставі зібраних матеріалів з порушенням вимог закону, із спотворенням обставин які підпали під перевірку.
Щодо встановлених під час службової перевірки обставин стосовно того, що позивач, з метою створення штучних показників роботі, вступав в неділові стосунки з громадянами які за грошову винагороду імітували керування транспортним засобом з недотриманням Правил дорожнього руху, у тому числі в стані алкогольного сп`яніння, позивач зазначив, що на підставі адміністративних матеріалів, складених в результаті виявлення порушень, винні особи притягнуті до адміністративної відповідальності, і таке притягнення ними не оскаржувалось. 
Також позивач вказує на непропорційність стягнення із учиненим діянням, а саме зазначає, що застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби з Національної поліції України є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень. Більш того, окрім визначення пропорційного покарання до вчиненого дисциплінарного проступку, на посадову особу Відповідача покладається обов`язок врахування обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність, між тим, діючих дисциплінарних стягнень Позивач на час звільнення не має, та прийняте Відповідачем рішення про звільнення з поліції не відповідає дисциплінарному статуту Національної поліції України.
Ухвалою суду від 16.03.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Цією ж ухвалою суду від 16.03.2026 року витребувано від Головного управління Національної поліції України в Одеській області належним чином засвідчені копії матеріалів службового розслідування, за результатами якого було прийнято наказ №321 о/с від 27.02.2026 р.
23.03.2026 року до суду від представника ГУНП в Одеській області надійшла заява з проханням направити ГУНП в Одеській області копію позовної заяви ОСОБА_1 на поштову адресу: 65014, м. Одеса, вул. Єврейська, 12 або викласти скан-копію позовної заяви з додатками в електронному суді.
23.03.2026 року до суду від представника ГУНП в Одеській області надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
02.04.2026 року від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позовні вимоги викладені таким чином:
скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеської області, за №326 по особовому складу від 27.02.2026 року «Про звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої ст.77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0042853), у вигляді звільнення зі служби в поліції.»;
поновити на службу в поліцію старшого лейтенанта ОСОБА_1 , поліцейського сектору реагування патрульної поліції, до відділення поліції №1, Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеської області з 27.02.2026 року;
стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеської області, ЄДРПОУ 40108740, заробітну плату за час вимушеного прогулу з дня звільнення - 27.02.2026 року по поновлення на службі та судові витрати.
08.04.2026 року від представника ГУНП в Одеській області надійшов відзив на уточнену позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог, зазначаючи, що службове розслідування за відомостями, викладеними у доповідній записці начальника УГІ ГУНП в Одеській області № 26843-2026 від 29.01.2026 (835880), проведено із дотриманням вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України, наказу МВС України № 893 від 07.11.2018.
Щодо тверджень позивача про неповноту перевірки відповідач вказує, що дисциплінарною комісією було вжито усі необхідні заходи з ціллю повного з`ясування обставин вчиненого позивачем дисциплінарного проступку, зокрема витребувані матеріали та направлені запити до ВнП № 1 Болградського РВП, Болградського РВП, УКЗ ГУНП, Арцизького районного суду Одеської області, Арцизького відділу ДВС, УІАП ГУНП тощо. Членами комісії було оглянуто відеозаписи з бодікамер, відеореєстратора службового автомобіля та мобільних телефонів поліцейських; також були досліджені усні пояснення громадян, зафіксовані на відео, відомості з інформаційних баз МВС та пояснення працівників УГІ. Отже, висновок не ґрунтується на одному джерелі чи на припущеннях, а сформований за наслідками перевірки сукупності різнорідних доказів.

Посилання позивача на “спотворення обставин, які підпали під перевірку відповідно до доповідної записки УГІ”, також є необґрунтованим. Із самого висновку вбачається, що предметом перевірки були саме відомості про можливу фальсифікацію адміністративних матеріалів, умисне створення штучних показників службової діяльності та притягнення невинних осіб до адміністративної відповідальності, тобто саме ті обставини, які і стали підставою для призначення службового розслідування.
Щодо тверджень позивача про те, що наказ № 326 о/с від 27.02.2026 оснований виключно на підставі проведеного службового розслідування та наказу відповідача № 406 від 19.02.2026, складений з порушенням вимог закону, а обставини, на які посилається ГУНП в Одеській області у вказаному наказі не відповідають дійсності відповідач вказує, що позивачем в позові не зазначається, які саме норми та вимоги законодавства було порушено відповідачем при винесенні оскаржуваного наказу. Той факт, що наказ про звільнення оснований на наказі про дисциплінарне стягнення та висновку службового розслідування є не порушенням, а прямою вимогою Дисциплінарного статуту, оскільки відповідно до частини третьої статті 22 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції виконується (реалізується) шляхом видання наказу по особовому складу. Тобто наказ ГУНП в Одеській області № 406 є актом застосування дисциплінарного стягнення, а наказ № 326 о/с — актом його реалізації.
Щодо доводів про те, що постанови суду щодо притягнення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності оскаржені не були відповідач наголошує, що у справах про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 суди вирішували питання про наявність підстав для притягнення цих осіб до адміністративної відповідальності в межах наданих їм адміністративних матеріалів. Натомість у цій справі предметом перевірки є правомірність дій самого поліцейського, дотримання ним службової дисципліни, Присяги, вимог Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту та правил оформлення адміністративних матеріалів. Тому сам по собі факт того, що відповідні постанови суду не були оскаржені, не спростовує можливості встановлення в межах службового розслідування порушень з боку поліцейського під час документування цих подій. 
Зважаючи на викладене, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
До відзиву на адміністративний позов відповідачем долучено належним чином засвідчені копії матеріалів службового розслідування, проведеного щодо ОСОБА_1 .
13.04.2026 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій сторона позивача заперечує щодо тверджень Відповідача у відзиві, та вказує, що службове розслідування Відповідачем було проведено на підставі пояснень осіб які були зацікавлені у результаті проведеної перевірки за вищевказаним фактом. Та повторно зазначає, що стосовно осіб які притягнені до адміністративної відповідальності за рішенням суду відкрито виконавче провадження щодо стягнення накладених стягнень відповідно до вимог КУпАП, які на теперішній час не скасовані.
Також позивач ставить під сумнів достовірних даних зібраних представниками Відповідача під час проведення службового розслідування, оскільки під час відібрання пояснень не було здійснено повну фіксацію дії на відео.
17.04.2026 року від представника ГУНП в Одеській області надійшли заперечення на відповідь на відзив. 
Так, сторона відповідача вказує, що факт будь-якої зацікавленості осіб, притягнених позивачем до дисциплінарної відповідальності, та працівників УГІ ГУНП в Одеській області є лише припущенням сторони позивача. Доводи про те, що незадоволеність осіб, притягнутих до адміністративної відповідальності, є автоматичною їх зацікавленістю у звільненні позивача, є необґрунтованими та жодним чином не підтвердженими. Між тим, службове розслідування не ґрунтується лише на поясненнях осіб.
Відповідач повторно наголошує, що у справах про адміністративні правопорушення суди вирішували питання про наявність підстав для притягнення цих осіб до адміністративної відповідальності в межах наданих їм адміністративних матеріалів. З огляду на це, довід сторони позивача є юридично хибним, оскільки він змішує два різні предмети доказування. Більше того, відповідач вказує, що службове розслідування не ґрунтувалося лише на факті існування цих судових постанов, дисциплінарна комісія співставила зміст адміністративних матеріалів із відеозаписами, поясненнями самих осіб, даними інформаційних баз МВС, поясненнями працівників УГІ та іншими документами.
Ухвалою суду від 29.04.2026 року прийнято до провадження заяву позивача про уточнення позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Одеській області, про скасування наказу та поновлення на посаді.
Ухвалою суду від 29.04.2026 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
27.05.2026 року від представника ГУНП в Одеській області надійшло клопотання про долучення доказів разом з доказами скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та закриття справ.
Інші заяви, клопотання та додаткові докази до суду не надходили.
З огляду на зазначене суд вирішує справу за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив службу в органах Національної поліції, з 17.02.2021 року перебував на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області.
Наказом ГУНП в Одеській області від 29.01.2026 № 213 «Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії» призначено службове розслідування, створено дисциплінарну комісію з метою перевірки відомостей, зазначених у доповідній записці управління інспекції ГУНП в Одеській області від 29.01.2026 року №26843-2026 (835880) щодо фактів можливого порушення службової дисципліни окремими посадовими особами ВнП №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області, зокрема працівниками сектору реагування патрульної поліції цього ж відділення, що виразилось у фальсифікації адміністративних матеріалів, умисному створенні штучних показників службової діяльності, що призвело до притягнення невинних осіб до адміністративної відповідальності у виді накладення на останніх адміністративних штрафів, а також для вивчення службової діяльності, ефективності проведення відповідної профілактичної роботи безпосередніми та прямими керівниками щодо підлеглих.
Наказом ГУНП в Одеській області від 29.01.2026 року №139 о/с, ОСОБА_1 було відсторонено від виконання службових обов`язків на період проведення службового розслідування, з визначенням робочого місця на час відсторонення від виконання службових обов`язків, приміщення відділення поліції №1, Болградського РВП ГУНП в Одеської області, за адресою: Одеська область, Болградський район, м. Арциз, вул. Соборна, 27.
Наказом ГУНП в Одеській області від 12.02.2026 № 351 строк проведення службового розслідування продовжено до 26.02.2026 відповідно до частини 3 статті 26 Дисциплінарного статуту.
На підставі зібраних матеріалів дисциплінарної комісією було підготовлено висновок службового розслідування, який 19.02.2026 затверджено начальником ГУНП в Одеській області. 
За Висновком комісії від 19.02.2026 року відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування, підтвердилися. 
Запропоновано, за скоєння дисциплінарного проступку, шо виразився в грубому порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18, пунктів І. 2, 3 частини першої статті 23 частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів І, 3, 13 частини третьої етапі 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пункту 1 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України віл 07.11.2015 № 1395, підпункту 2 пункту І розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, шо мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, пункту 2.3 розділу II Правил внутрішньою службового (трудового) розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНІІ в області від 24.04.2023 № 1000, пункту 27 розділу II посадової інструкції від 15.01.2025 64.1/473, до старшого сержанта поліції ОСОБА_5 , поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Белградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.
Наказом ГУНП в Одеській області від 19.02.2026 № 406 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ВнП №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області, до Позивача за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився в грубому порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18, пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 23, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 3, 13 частини третьої статті 1, пунктів 7, 8 частини першої статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VII, пункту 1 розділу ІШ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режиму, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, пункту 2.3 розділу ІІ Правил внутрішнього службового (трудового) розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП в області від 24.04.2023 № 1000, пунктів 9, 15 розділу ІІ посадової інструкції від 13.01.2025 № 64.1/479, застосовано дисциплінарне стягнення, у виді звільнення із служби в поліції.
Наказом ГУНП в Одеській області №326 о/с від 27.02.2026 року старшого сержанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).
Не погоджуючись з наказом відповідача про звільнення зі служби в поліції, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спірні правовідносини в межах заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного. 
Стаття 43 Конституції України гарантує кожному право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України “Про Національну поліцію” від 02.07.2015 № 580-VIII (далі у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України “Про Національну поліцію”, поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України “Про Національну поліцію”, рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.
Як визначено статтею 17 Закону України “Про Національну поліцію”, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Поліцейський має службове посвідчення та спеціальний жетон. Зразки та порядок видання службових посвідчень та спеціальних жетонів затверджуються Міністерством внутрішніх справ України.
Відповідно до ст. 64 Закону України “Про Національну поліцію”, особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові.
Стаття 18 Закону України “Про Національну поліцію” визначає основні обов`язки поліцейського.
Згідно ч. 1 цієї статті поліцейський зобов`язаний:
1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;
4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;
5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;
6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Згідно ч.ч. 1-2 ст. 19 Закону України “Про Національну поліцію”, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII затверджений Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
У статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників (ч. 1).
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу (ч. 2). 
Згідно ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:
1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;
2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;
3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;
4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;
5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;
6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;
7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;
8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;
9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;
10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;
11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;
12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;
13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;
14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарним проступком є протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Згідно з ч. 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
У відповідності з ч. 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
За приписами ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Предметом спірних правовідносин стало застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України “Про Національну поліцію”, тобто у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Судом встановлено, що притягненню позивача до дисциплінарної відповідальності слугувало проведення службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни старшим сержантом поліції ОСОБА_1 , поліцейського сектору реагування патрульної поліції, до відділення поліції №1, Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеської області, зокрема за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в грубому порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18, пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 23, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 3, 13 частини третьої статті 1, пунктів 7, 8 частини першої статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VII, пункту 1 розділу ІШ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режиму, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, пункту 2.3 розділу ІІ Правил внутрішнього службового (трудового) розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП в області від 24.04.2023 № 1000, пунктів 9, 15 розділу ІІ посадової інструкції від 13.01.2025 № 64.1/479, дисциплінарного стягнення, у виді звільнення із служби в поліції.
Щодо порядку проведення службового розслідування.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно ч. 6 ст. 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
За приписами ч.ч. 7-8 ст. 14 Дисциплінарного статуту, у разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування.
У разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких вже проводиться службове розслідування, така скарга долучається до матеріалів службового розслідування.
Згідно ч. 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту, порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 затверджений Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (надалі – Порядок №893). 
Відповідно до п. 1 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року № 893 (далі - Порядок), службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до п. 4 розд. ІІ Порядку №893, у наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначаються підстава та форма проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо).
Відповідно до пунктів 1-3 розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
За приписами пунктів 4-6 розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України Службове розслідування має встановити:
наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;
наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;
ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;
обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;
відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;
вид і розмір заподіяної шкоди;
причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Письмові клопотання поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування, про отримання і долучення до матеріалів службового розслідування документів, отримання додаткових пояснень від інших осіб подаються голові або членам дисциплінарної комісії в межах строку проведення службового розслідування.
Голова дисциплінарної комісії впродовж п`яти робочих днів з моменту отримання такого письмового клопотання вивчає його обґрунтованість, за результатами вивчення в межах строку проведення службового розслідування приймає рішення про його задоволення або про відмову в задоволенні, про що інформує поліцейського, який подав таке клопотання.
Письмова скарга на дії осіб, які проводять службове розслідування, подається поліцейським, стосовно якого його призначено, уповноваженому керівнику.
У разі визнання такої скарги обґрунтованою уповноважений керівник у межах строку, встановленого законодавством України, може прийняти рішення про виключення особи, дії якої було оскаржено, зі складу дисциплінарної комісії, а також про призначення відносно неї (у разі виявлення ознак дисциплінарного проступку) службового розслідування.
Згідно пунктів 7-8 розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. За рішенням уповноваженого керівника розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією на відкритому засіданні, яке полягає в гласному та відкритому дослідженні обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування, за участю поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших заінтересованих осіб.
Щодо прав поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, на надання пояснень у пунктах 13-17 розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України зазначено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні або письмові пояснення (у тому числі з накладанням електронного цифрового підпису) щодо відомих їм відомостей про діяння, яке стало підставою для призначення службового розслідування.
Усні пояснення можуть фіксуватися особою, яка проводить службове розслідування, у тому числі за допомогою технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і відеозапису, засобів фото- і відеозапису з подальшим накладанням на файл електронного цифрового підпису.
Під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі.
Пояснення поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб може фіксуватися на бланку пояснення, зразок якого наведена в додатку до цього Порядку.
Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває під вартою, здійснюється через адміністрацію місця ув`язнення шляхом його повідомлення про необхідність надіслати пояснення на зазначену дисциплінарною комісією адресу.
Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває на чергуванні або патрулюванні, здійснюється лише після закінчення ним чергування, патрулювання або заміни його іншим поліцейським, а від поліцейського, який перебуває у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, - після його протверезіння.
Письмове пояснення підписують особа, яка отримувала пояснення, та особа, яка надала пояснення, із зазначенням дати його надання.
Під час розгляду справи у формі відкритого засідання поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, може надавати письмові пояснення, а також усні пояснення, які фіксуються одним із членів дисциплінарної комісії на бланку пояснення або за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу.
Якщо поліцейський, викликаний на засідання дисциплінарної комісії, не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, він вважається таким, що належно повідомлений. У цьому разі засідання дисциплінарної комісії проводиться без його участі, а поліцейський вважається таким, що відмовився від надання пояснень.
Виклик поліцейського для надання пояснень у разі його відсутності на службі дисциплінарна комісія здійснює в порядку, визначеному частинами шостою-десятою статті 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Факт відмови поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб від надання пояснень фіксується шляхом складення акта про відмову надати пояснення.
В акті про відмову надати пояснення зазначаються відомості про дату, час і місце його складання, про роз`яснення поліцейському, стосовно якого призначено службове розслідування, або іншим особам, яким було запропоновано надати пояснення та які відмовилися це зробити, їхніх прав, а також їхні прізвища, власні імена та по батькові (за наявності). Крім того, зазначаються посади, звання, прізвища, власні імена, по батькові (за наявності) осіб, які склали акт, а також (у разі повідомлення) причини такої відмови. Акт про відмову надати пояснення підписують член дисциплінарної комісії, якому поліцейський відмовився надати пояснення, та інші особи, присутні під час відмови.
Акт про відмову надати пояснення реєструється в службі діловодства (канцелярії) органу (підрозділу, закладу, установи) поліції, ЗВО, в якому утворена дисциплінарна комісія, та долучається до матеріалів службового розслідування.
Досліджуючи питання щодо порядку проведення службового розслідування, суд враховує введення в Україні воєнного стану та зазначає, що Законом України “Про внесення змін до законів України "Про Національну поліцію" та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану” від 15.03.2022 № 2123-IX, який набув чинності 01.05.2022 року, Дисциплінарний статут Національної поліції України доповнено розділом V.
Цей розділ визначає особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану.
Відповідно ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 26 розділу V Дисциплінарного статуту, у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.
Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа).
Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.
До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях.
Згідно ч. 5 ст. 26 розділу V Дисциплінарного статуту, за результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку.
Згідно ч. 6 ст. 26 розділу V Дисциплінарного статуту, службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.
У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, днем завершення службового розслідування є день підписання наказу про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності або довідки про відсутність в діях поліцейського дисциплінарного проступку, яка підлягає реєстрації в органі поліції.
Згідно ч.ч. 1,2 ст. 27 розділу V Дисциплінарного статуту, під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.
У разі відсутності поліцейського на службі уповноважена особа зобов`язана викликати його для надання пояснень. Виклик здійснюється шляхом його безпосереднього вручення поліцейському або надсилання поштовим зв`язком чи з використанням електронної комунікації.
За наявної можливості надсилання виклику поштовим зв`язком здійснюється рекомендованим листом на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.
Надсилання виклику з використанням електронної комунікації здійснюється виключно на адресу електронної пошти поліцейського чи за іншими контактними даними, які зазначені в його особовій справі або які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.
Виклик надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше однієї доби для прибуття за вказаною у виклику адресою.
Відповідно до ч. 4 ст. 27 розділу V Дисциплінарного статуту від поліцейського, стосовно якого є підтвердні дані про самовільне залишення ним місця несення служби, виїзд до інших регіонів країни чи за кордон, пояснення не відбираються, поліцейський вважається таким, що відмовився від надання пояснень.
Відповідно до пунктів 1-2 розділу VІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу. Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
У вступній частині висновку службового розслідування викладаються такі відомості:
дата і місце складання висновку службового розслідування, прізвище та ініціали, посада і місце служби (роботи) голови (заступника голови) та членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування;
підстава для проведення службового розслідування;
форма розгляду справи дисциплінарною комісією (відкрите засідання чи письмове провадження).
У разі залучення до проведення службового розслідування фахівців та представника поліцейського також зазначаються їх прізвища, ініціали та статуси у службовому розслідуванні.
В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування:
обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим;
посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України “Про захист персональних даних”), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;
пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення;
пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;
пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;
документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку;
обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України;
причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.
В описовій частині зазначаються також відомості про залучення фахівців та результати їх участі в службовому розслідуванні.
При проведенні службових розслідувань за фактами витоку секретної інформації зазначаються форма допуску до робіт, пов`язаних з державною таємницею, поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, або осіб, дані яких зазначаються у висновку службового розслідування, а також номер, дата наказу про надання доступу до секретної інформації та найменування органу і посадової особи, який(а) видав(ла) цей наказ.
У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються:
висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.
У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування;
вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку;
відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством;
запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.
Згідно п. 1 розділу VІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України Кабінету Міністр України, наказів, інших нормативно-правових i актів та Присяги.
Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.
Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття наказу про звільнення зі служби в поліції (у зв`язку із застосування дисциплінарного стягнення) слугували матеріали службового розслідування, зокрема висновок службового розслідування, затверджений начальником ГУНП в Одеській області від 19.02.2026 року.
Так, 29.01.2026 на адресу керівника ГУНП в області надійшла доповідна записка УГІ ГУНП в області № 26843-2026 (835880), щодо можливого порушення службової дисципліни окремими посадовими особами ВнП №1 Болградського РВП ГУНП в області, зокрема поліцейським СРПП Роздільнянського РВП ГУНП старшим сержантом поліції ОСОБА_1 , що виразилось у фальсифікації адміністративних матеріалів, умисному створенні штучних показників службової діяльності, що призвело до притягнення невинних осіб до адміністративної відповідальності у виді накладення на останніх адміністративних штрафів, що може свідчити про умисне вчинення поліцейськими грубих порушень вимог законодавства України, а також для вивчення службової діяльності, ефективності проведення відповідної профілактичної роботи безпосередніми та прямими керівниками щодо підлеглих.
Щодо фактичних обставин в доповідні записці зазначено, що протягом грудня 2025 року мобільною групою УГІ ГУНП в області, здійснювалися заходи контролю, пов`язані з дотриманням особовим складом сектору реагування патрульної поліції ВнП № 1 Болградського РВП ГУНП в області вимог чинного законодавства під час реагування поліцейськими, зокрема старшими сержантами поліції ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на адміністративні правопорушення у сфері дотримання Правил дорожнього руху його учасниками. 
Вивченням інформації, яка накопичується в базі даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, з`ясовано, що 11.07.2025 стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 130 КУпАП (серії ЕПР1 № 388499). У той же час стосовно вказаного громадянина був складений протокол про адміністративне правопорушення за частиною п`ятою статті 126 КУпАП (серії ЕПР1 № 388514). Указані адміністративні матеріали були складені старшим сержантом поліції С. Анікіним. Поряд з цим було винесено постанову про адміністративне правопорушення за частиною п`ятою статті 121 КУпАП (серії ЕНА № 5198359) стосовно ОСОБА_2 та накладено штраф у розмірі 510 грн, який останнім не сплачено. Вказану постанову виніс старший сержант поліції ОСОБА_9 .
Постановою Арцизького районного суду від 05.08.2025 (справа № 492/993/25, провадження № 3/492/349/25) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною п`ятої статті 126, частиною третьою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення за частиною третьою статті 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортним засобом на строк десять років, без конфіскації транспортного засобу. Попередньо, штраф сплачений не був. Також було прийнято рішення стягнути з правопорушника на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок. 
Під час усного опитування ОСОБА_2 , що фіксувалось за допомого мобільного телефону, що має функцію фотографування, кінозапису та відеозапису, останній ствердив, що 11.07.2025 за проханням поліцейських сів за кермо мопеда, який не мав номерних знаків, та проїхався на ньому. У цей час його зупинили поліцейські, при цьому, як вказує ОСОБА_10 , він на їх прохання, повідомив, що вживав алкогольні напої напередодні. Після цього поліцейські складали відносно нього адміністративні матеріали. За вказані дії, зі слів ОСОБА_2 , за кожний факт складання документів відносно нього, він отримав від поліцейських грошові кошти в розмірі від 250 до 500 гривень.
13.09.2025 стосовно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складено протоколи про адміністративні правопорушення передбачене частиною другою статті 130 КУпАП (серії ЕПР1 № 452374) та частиною п`ятою статті 126 КУпАП (серії ЕПР1 № 452379). 
Згідно інформації, що надійшла з УІАП ГУНП в області (від 02.02.2026 № 30793-2026 (846104)) установлено, що 13.09.2025 старші сержанти поліції С. Анікін та А. Ширванян використовували логістичний пристрій (ID 50479). О 07:06 старшим сержантом поліції А. Ширваняном (OD01205025) було перевірено по базам МВС України особу ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Також, 13.09.2025 стосовно Ю. Снєгірьова винесено постанову про адміністративне правопорушення за частиною п`ятою статті 121 КУпАП (серії ЕНА № 5708577) та накладено штраф у розмірі 510 грн, який не сплачено. Указані адміністративні матеріали складав старший сержант поліції С. Анікін. 
Постановою Арцизького районного суду від 30.09.2025 (справа № 492/1332/25, провадження № 3/492/441/25) ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 126, частиною другою статті 130 КУпАП, та накладено на нього основне адміністративне стягнення в межах санкції частини другої статті 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень та додаткове адміністративне стягнення в межах санкції частини п`ятої статті 126 КУпАП з урахуванням положень частини другої статті 36 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу. Попередньо, штраф сплачений не був. Також було прийнято рішення стягнути з правопорушника на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок. Слід звернути увагу, що в цій постанові також зазначено, що відповідно до статей 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу в установлений строк, постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи. 
Під час усного опитування ОСОБА_4 , що фіксувалось за допомого мобільного телефону, що має функцію фотографування, кінозапису та відеозапису, останній ствердив, що неодноразово погоджувався на пропозиції поліцейських з міста Арцизу, а саме сідати за кермо наданого мопеду, без номерних знаків, який опитаному не належить, та проїхатись на ньому декілька метрів. А після зупинки поліцейськими, повідомити їм, що від проходження медичного огляду за допомогою алкотестера відмовляється. Як ствердив опитаний, що після складання адміністративних матеріалів він отримував від поліцейський грошові кошти від 200 до 500 гривень. 
Також 15.11.2025 стосовно ОСОБА_3 складено протоколи про адміністративні правопорушення за частиною другою статті 130 КУпАП (серії ЕПР1 № 513792) та частиною п`ятою статті 126 КУпАП (серії ЕПР1 № 513796). Вказані матеріали були складені старшим сержантом поліції С. Анікіним. 
Також, 15.11.2025 стосовно ОСОБА_3 винесено постанову про адміністративне правопорушення за частиною п`ятою статті 121 КУпАП (серії ЕНА № 6157632) та накладено штраф у розмірі 510 грн, який не сплачено. Вказану постанову складав старший сержант поліції А. Ширванян. 16.11.2025 стосовно ОСОБА_3 складено протоколи про адміністративні правопорушення за частиною другою статті 130 КУпАП (серії ЕПР1 № 514582) та частиною п`ятою статті 126 КУпАП (серії ЕПР1 № 514591), (постанова Арцизького районного суду від 03.12.2025 у справі № 492/1662/25, провадження № 3/492/519/25). Указані матеріали складав старший лейтенант поліції М. Дич та сержант поліції О. Безносюк. 
Постановою Арцизького районного суду від 03.12.2025 (справа № 492/1662/25, провадження № 3/492/519/25) ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 126, частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення за частиною п`ятою статті 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк сім років без оплатного вилучення транспортного засобу. Попередньо, штраф сплачений не був. 
На підставі частини третьої статті 30 КУпАП до адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного даною постановою, приєднано не відбуту частину адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного постановою Арцизького районного суду Одеської області від 07.10.2025 року. Також було прийнято рішення стягнути з правопорушника на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок. 
Під час усного опитування ОСОБА_3 , що фіксувалось за допомогою мобільного телефону, що має функцію фотографування, кінозапису та відеозапису, останній ствердив, що за проханням поліцейських сідав за кермо власного мопеду, який не має номерних знаків, та проїжджав на ньому декілька метрів. У цей час його зупинили поліцейські, при цьому, як вказує П. Кут, він на їх прохання, повідомляв, що вживав алкогольні напої напередодні, перед тим, як сісти за кермо. Після цього поліцейські складали відносно нього адміністративні матеріали. За вказані дії, зі слів ОСОБА_3 , за кожний факт складання документів відносно нього, він отримав від поліцейських грошові кошти в розмірі від 200 гривень. Також П. Кут додав, що такі пропозиції надходили від поліцейського, який представлявся прізвищем Дич.
З метою перевірки відомостей, викладених у доповідній записці УГІ ГУНП в області № 26843-2026 (835880) від 29.01.2026 року наказом ГУНП в Одеській області від 29.01.2026 року № 213 призначене службове розслідування.
Під час проведення службового розслідування, дисциплінарною комісією досліджено значний обсяг доказів, зокрема: адміністративні матеріали, пояснення громадян, пояснення поліцейських, відеозаписи з бодікамер і відеореєстраторів службового транспорту, а також інформацію з інформаційних систем МВС щодо маршруту руху патруля та часу фіксації подій. 
Так, згідно розстановки нарядів ВнП № 1 Болградського РВП ГУНП в області, затвердженої керівником зазначеного відділення поліції 11.07.2025 з 08:00 до 08:00 12.07.2025 на добове чергування заступив автопатруль «Ацетон-450» на службовому автомобілі «Renault Express», номерні знаки НОМЕР_2 , у складі старшого патруля - старшого сержанта поліції ОСОБА_12 та підлеглого - старшого сержанта поліції ОСОБА_13 для здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі міста Арцизу Болградського району Одеської області та прилеглої території. Аналогічна інформація зазначена в дислокації сил та засобів особового складу СРПП ВнП № 1 Болградського РВП ГУНП в області від 11.07.2025, затвердженої керівництвом відділення поліції. 
Також згідно розстановки нарядів ВнП № 1 Болградського РВП ГУНП в області, затвердженої керівником зазначеного відділення поліції, 12.09.2024 з 08:00 до 08:00 13.09.2025 на добове чергування заступив автопатруль «Ацетон-450» на службовому автомобілі «Renault Express», номерні знаки НОМЕР_2 , у складі старшого патруля - старшого сержанта поліції ОСОБА_12 та підлеглого - старшого сержанта поліції ОСОБА_13 для здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі міста Арцизу Болградського району Одеської області. Аналогічна інформація зазначена в дислокації сил та засобів особового складу СРПП ВнП № 1 Болградського РВП ГУНП в області від 12.09.2025, затвердженої керівництвом відділення поліції.
Згідно розстановки нарядів ВнП № 1 Белградського РВП ГУНП в області, затвердженої керівником зазначеного відділення поліції, 15.11.2025 з 08:00 до 08:00 16.11.2025 на добове чергування заступив автопатруль «Ацетон-450» на службовому автомобілі «Renault Express», номерні знаки НОМЕР_3 , у складі старшого патруля - старшого сержанта поліції ОСОБА_12 та підлеглого старшого сержанта поліції ОСОБА_13 для здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі міста Арцизу Белградського району Одеської області. При цьому вказані поліцейські використовували логістичний пристрій (ID 50479).
Дисциплінарною комісією встановлено, що ОСОБА_14 та ОСОБА_9 під час чергування 11.07.2025, виявивши в м. Арциз водія ОСОБА_2 без мотошолому та оформивши відмову від огляду на стан сп`яніння, склали адміністративні протоколи й постанову згодом під час руху патрульного авто на швидкості понад 100 км/год та в іншому населеному пункті. Також, як встановлено під час службового розслідування, в наданих матеріалах відсутні підписи порушника про ознайомлення з поясненнями та направленням на огляд.
Аналогічні процедурні порушення було виявлено під час чергування ОСОБА_12 та ОСОБА_13 13.09.2025 щодо водія ОСОБА_4 , де за відсутності доданих фото- чи відеоматеріалів та підписів водія в направленні на огляд, всі процесуальні документи були винесені за адресою, що не співпадала з фактичним розташуванням патруля згідно з даними GPS-трекера.
15.11.2025 (щодо водія ОСОБА_3 у с. Павлівка), де ОСОБА_9 оформив відмову від медичного огляду на стан сп`яніння в документі без підпису самого водія, а винесені ним постанови та складені нарядом протоколи оформлювалися з розбіжностями щодо часу, місця, відповідно до координат GPS-трекера й фактичного місця перебування автопатруля.
Також, під час службового розслідування були дослідженні відеозаписи на цифровому носії (DVD-R), які містили відеофіксацію з бодікамер та службових автомобілів поліцейських.
Отже, за результатами їх перегляду зроблено висновок про невідповідність дій працівників поліції вимогам законодавства, крім переліченого вище дисциплінарна комісія встановила, що поліцейські належним чином не встановлювали особи правопорушників на місці зупинки та не вимагали пред`явлення документів, що посвідчують особу, а також не перевіряли документи на право керування й реєстраційні документи на транспортні засоби (мопеди). Також дисциплінарною комісією встановлено, що фіксація подій за допомогою бодікамер здійснювалася вибірково.
У межах службового розслідування дисциплінарною комісією також досліджено матеріали щодо адміністративних проваджень, зокрема, стосовно громадян ОСОБА_8 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , за результатами яких судами виносились постанови про притягнення останніх до адміністративної відповідальності.
Водночас, під час проведення службового розслідування дисциплінарною комісією досліджені пояснення громадян ОСОБА_8 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .
Зокрема, ОСОБА_10 під час опитування, яке фіксувалось на відео, зазначив, що через відсутність постійного заробітку неодноразово погодився на пропозиції поліцейських за грошову винагороду (від 50 до 500 гривень) брати участь у фальсифікації адміністративних матеріалів. Зокрема, влітку 2025 року за обіцяні 500 гривень його привезли на визначене місце, надали сторонній мопед (якого він сам ніколи не мав) та проінструктували імітувати рух, після чого під відеозапис заявити про вживання алкоголю й відмовитися від освідування на приладі «Драгер». Попри те, що ОСОБА_10 був тверезим і не вмів керувати мопедом, він прокотив його ногами з вимкненим двигуном, виконав вимоги правоохоронців, підписав заздалегідь не зачитані йому протоколи, отримав гроші та був доставлений додому.
Також, як вбачається з відеозапису «WhatsApp Video 2025-12-08 at 10.07.31», було здійснено усне опитування  ОСОБА_16 , де він повідомив поліцейському УГІ, що адміністративні матеріали відносно нього складали не за реальне правопорушення, а на прохання поліцейських. Зокрема, патрульний ОСОБА_17 приїздив до нього додому на службовому авто й просив викотити власний мопед, від`їхати недалеко від будинку та проїхати кілька метрів. Після імітації зупинки П. Кут повинен був під відеозапис заявити, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння. За словами ОСОБА_3 , подібних ситуацій було дві, і за це правоохоронці платили йому гроші. Також поліцейські попереджали його про складання протоколу й судовий розгляд, запевнивши, що до суду він може не ходити.
Також, як вбачається з відеозапису «WhatsApp Video 2025-12-11 at 14.25.26», під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_18 зізнався, що поліцейські з м. Арциз фальсифікували відносно нього адміністративні протоколи за грошову винагороду. Спочатку побоюючись наслідків через заборгованість по великих штрафах, він згодом розповів про 3-4 подібних випадки, за які йому платили від 200 до 500 гривень. За словами ОСОБА_19 , його запевняли, що штрафи будуть невеликими й до суду ходити не потрібно. Поліцейські залучали сторонній мопед, а тверезому ОСОБА_19 давали інструкції під відеозапис казати, що він відмовляється від проходження тесту на стан сп`яніння.
Далі відеозапис «WhatsApp Video 2025-12-11 at 15.58.18» (зафіксований підполковником поліції ОСОБА_20 ) задокументував дзвінок поліцейських, які домовлялися про зустріч із ОСОБА_19 у полі. Після їхнього приїзду ОСОБА_19 повідомив співробітникам УГІ, що правоохоронці дали йому 70 гривень і наказали казати всім, ніби все відбувалося суворо за протоколом. На підтвердження слів він продемонстрував гроші та надав свій телефон, де був зафіксований вхідний дзвінок із номера старшого сержанта поліції ОСОБА_13 .
Також старший сержант поліції ОСОБА_9 надавав пояснення від 29.01.2026, від 04.02.2026, в яких підтвердив факт оформлення адміністративних матеріалів (за ст. 121, 126, 130 КУпАП) щодо трьох громадян ( ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ) у липні, вересні та листопаді 2025 року, оскільки це зафіксовано в базі ІКС ІПНП. Водночас поліцейський стверджує, що не пам`ятає деталей зупинок, обставин правопорушень та причин перервної відеофіксації або використання мобільного телефону замість бодікамер через тривалий час, що минув.
ОСОБА_9 заперечив змови з громадянами, надання їм грошей за фіктивне оформлення або виконання подібних вказівок від керівництва для покращення показників роботи. 
04.02.2026 старший сержант поліції ОСОБА_9 прибув до ГУНП в області для проходження поліграфічного дослідження, однак потім він відмовився від його проходження, склавши відповідний рапорт.
Отже, як встановлено під час проведення службового розслідування, старший сержант поліції ОСОБА_9 вчинив грубий дисциплінарний проступок, що виразився в порушенні вимог пунктів 1,2 частини першої статті 18, пунктів 1,2,3 частини першої статті 23, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1,3,13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пункту 1 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, підпункту 2 пункту 1 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, пункту 2.3 розділу II Правил внутрішнього службового (трудового) розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП в області від 24.04.2023 № 1000, пункту 27 розділу II посадової інструкції від 15.01.2025 № 64.1/473/
Слід зазначити, що у позовній заяві відсутні твердження, заперечення, спростування позивача щодо досліджень відеозаписів з боді камер, зокрема в частині переривання записів.
Поряд з цим, судом досліджено відеофайли які містили відеофіксацію з бодікамер та службових автомобілів поліцейських.
Вказані відео файли підтверджують відомості встановлені дисциплінарною комісією в дисциплінарному висновку, свідчать про відсутність належної фіксації правопорушень та підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку.
Щодо порушення позивачем правил етичної поведінки суд зазначає, що узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських є Правила етичної поведінки поліцейських, затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179. Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.
Абзацами першим, другим, сьомим, восьмим, десятим пункту 1 Розділу ІІ Правил етичної поведінки визначено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:
- неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
- професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;
- поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;
- контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку;
- дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.
Відповідно до пункту 3 Розділу VI Правил етичної етики за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.
При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику та допускати дискримінацію в будь-якій формі.
Згідно зі статтею 38 Закону України «Про запобігання корупції» поліцейські під час виконання своїх службових повноважень зобов`язані неухильно додержуватися вимог закону та загальновизнаних етичних норм поведінки, бути ввічливими у стосунках з громадянами, керівниками, колегами і підлеглими.
Таким чином, на поліцейських чинним законодавством покладено обов`язок дотримуватись норм етики, бути ввічливими, контролювати свою поведінку та емоції як у робочий, так і в не робочий час, поведінка поліцейського повинна бути прикладом для суспільства.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.
Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.
Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.
Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.
Аналогічні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду 26 січня 2026 року у справі № 260/271/24, від 23 листопада 2023 року у справі № 420/14443/22, від 30 вересня 2024 року у справі № 600/5128/23-а.
Щодо доводів позивача на підтвердження протиправності оскаржуваних наказів викладених в позовній заяві, суд зазначає таке.
Щодо твердження, що в службовому розслідуванні використано пояснення громадян, які на постійної основі зловживають спиртними напоями, самостійно не оскаржували дії поліцейських та були зацікавлені у результаті проведеної перевірки, суд зазначає, що предметом службового розслідування є діяння поліцейського, стосовно якого воно призначено, та наявність у цих діяннях ознак дисциплінарного проступку. Отже, поведінка громадян щодо яких було складено протоколи про адміністративні правопорушення не є предметом службового розслідування і дисциплінарна комісія мала оцінити, чи діяв саме позивач у межах повноважень, чи дотримався Правил етичної поведінки та закону. 
Суд зазначає, що саме по собі існування чинної адміністративної постанови не може слугувати безумовним доказом правомірності дій поліцейського під час їх складання та не виключає можливості оцінки цих дій у межах дисциплінарного провадження. Дослідивши матеріали службового розслідування, суд дійшов висновку, що формальне неоскарження вказаної постанови самими громадянами не спростовує фактів штучного створення доказової бази поліцейським. Як встановлено дисциплінарною комісією, об`єктами дій позивача ставали особи з вираженою соціальною вразливістю, які через свій спосіб життя, відсутність правової обізнаності та матеріальних ресурсів не спроможні належним чином оцінити наслідки складених щодо них документів або самостійно ініціювати процедуру їх судового оскарження.
Суд також приймає до уваги, що відповідальними посадовими особами Болградського РВП ГУНП в Одеській області вжито заходи щодо скасування винесених ОСОБА_21 та ОСОБА_1 постанов по справах про адміністративні правопорушення та закриття справ за наступними матеріалами серії ЕНА № 5198359 за частиною п`ятою статті 121 КУпАП стосовно ОСОБА_2 , ЕНА № 5708577 за частиною п`ятою статті 121 КУпАП стосовно ОСОБА_4 ; ЕНА № 6157632 за частиною п`ятою статті 121 КУпАП стосовно ОСОБА_3 , що підтверджується, зокрема, рішенням про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи № 134280-2026 від 21.05.2026, рішенням про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи № 134281-2026 від 21.05.2026, рішенням про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи № 134357-2026 від 21.05.2026, наявними в матеріалах справи.
Також суд не приймає до уваги твердження позивача про упередженість членів дисциплінарної комісії, оскільки стороною позивача не надано жодного належного та допустимого доказу вказаних обставин.
Щодо твердження позивача, що зафіксованих на відеозаписах осіб неможливо ідентифікувати, суд зазначає, що дослідженням цих матеріалів підтверджено проведення опитування саме працівниками управління головної інспекції ГУНП в Одеській області, які називали мету прибуття та діяли в межах своїх повноважень. Будь-яких об`єктивних даних для сумніву в достовірності записів чи ідентичності осіб суд не встановив.
Твердження позивача, що оскаржений наказ не містить жодних посилань на якісь матеріали перевірки безпосередньо проведених в ході службового розслідування, пояснень, конкретних дій службових осіб, які здійснювали перевірку, суд не приймає до уваги, оскільки стаття 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначає перелік обставин, які враховуються під час визначення виду стягнення (характер, обставини, особа, вина, пом`якшуючі/обтяжуючі фактори тощо). Однак фіксація, дослідження та детальний опис цих обставин здійснюються у висновку службового розслідування, а не безпосередньо в тексті самого наказу. 
Щодо співмірності дисциплінарного стягнення із скоєним правопорушення суд зазначає таке.
Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував, що обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен урахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо.
Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 11 березня 2026 року у справі № 420/1951/23, від 01 квітня 2020 року у справі № 806/647/15, від 21 січня 2021 року у справі № 826/4681/18, від 28 жовтня 2021 року у справі № 520/1578/2020, від 09 лютого 2022 року у справі № 160/12290/20.
Таким чином, оскільки матеріалами справи підтверджується факт грубого порушення службової дисципліни, суд вважає, що відповідач довів та належним чином обґрунтував, що за встановлені у висновку службового розслідування порушення службової дисципліни до позивача слід застосувати найбільш суворий вид дисциплінарного стягнення - звільнення із служби в поліції. 
На підставі викладеного, суд вважає правильним висновок службового розслідування, який був сформований у межах компетенції. Вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим суд вважає, що спірні накази є правомірними та обґрунтованими, а застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення є співмірним до вчиненого проступку. За таких обставин, відсутні правові підстави для визнання протиправними та скасування спірного наказу відповідача.
Щодо вимог про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то суд зауважує, що вони з урахуванням наведених вище мотивів також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними.
Інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин, судом не встановлено. 
Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов не підлягає задоволенню. 
Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74, 76-77, 90, 139, 243-246, 250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції України в Одеській області (вул. Єврейська, 12, м. Одеса, 65014, код ЄДРПОУ 40108740), про скасування наказу та поновлення на посаді – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.
Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук

.