Справа № 347/1638/26
Провадження № 2/347/1187/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2026 року м. Косів
Косівський районний суд, Івано-Франківської області, в складі:
головуючої-судді: Крилюк М.І.,
секретаря: Лазорик Л.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В с т а н о в и в:
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовано тим, що 12.06.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі – Первісний кредитор) та ОСОБА_1 (далі – Відповідач) було укладено договір кредитної лінії № 544985729 на суму 6 900,00 грн.
Кредитний договір було укладено в електронній формі відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором NWYJ-6544. Перед укладенням договору Відповідач самостійно звернулася до офіційного вебсайту Первісного кредитора, створила особистий кабінет, заповнила та подала заявку на отримання кредиту із зазначенням персональних даних, пройшла процедуру верифікації, ознайомилася з умовами кредитування, офертою та правилами надання коштів у позику, після чого акцептувала пропозицію Первісного кредитора шляхом підписання договору одноразовим ідентифікатором.
Внаслідок укладення кредитного договору між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, зокрема щодо суми кредиту, строку користування коштами, порядку повернення кредиту, сплати процентів та інших платежів.
Первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором та перерахував Відповідачу кредитні кошти у розмірі 6 900,00 грн, що підтверджується платіжними документами та іншими доказами, долученими до матеріалів справи.
12.08.2025 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу № МВ-ТП/48, відповідно до якого Первісний кредитор відступив ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» право грошової вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором № 544985729, укладеним із ОСОБА_1 .
Факт переходу права вимоги підтверджується договором факторингу, реєстром прав вимоги та відповідними документами щодо передачі прав вимоги.
У подальшому, 27.02.2026 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № 27/0226-01, відповідно до якого до Позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 544985729 щодо стягнення заборгованості з Відповідача.
Згідно з реєстром прав вимоги та актом приймання-передачі прав вимоги, до Позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 24 523,98 грн.
Позивач зазначає, що не здійснював нарахування заборгованості за кредитним договором, а сума боргу сформована Первісним кредитором відповідно до умов кредитного договору та передана разом із правом вимоги. Станом на дату звернення до суду жодних платежів від Відповідача на погашення заборгованості не надходило.
Відповідно до умов кредитного договору Відповідач зобов`язалася своєчасно повернути отримані кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитом, однак свої зобов`язання належним чином не виконала.
Загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 544985729 від 12.06.2025 становить 24 523,98 грн, з яких: 6 900,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 13 759,98 грн – заборгованість за процентами за користування кредитом; 414,00 грн – заборгованість за комісією; 3 450,00 грн – штрафні санкції.
Разом з тим Позивач не заявляє вимог щодо стягнення штрафних санкцій, у зв`язку з чим просить стягнути з Відповідача заборгованість у розмірі 21 073,98 грн, що складається із суми основного боргу та нарахованих процентів.
Крім того, Позивач просить стягнути з Відповідача судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи, а саме судовий збір у розмірі 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.
Враховуючи викладене, Позивач просить суд задовольнити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 544985729 від 12.06.2025 у розмірі 21 073,98 грн, а також судові витрати.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 , була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про направлення судових повісток. Незважаючи на це, Відповідач у судове засідання не прибула, відзиву на позовну заяву не подавала і про причини своєї неявки суд не повідомила.
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення відповідно до вимог статей 280–281 ЦПК України. 
Ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 14 липня 2026 року справу було призначено до заочного розгляду, про що свідчить текст ухвали, наявний у матеріалах справи.
Дослідивши письмові докази, надані сторонами, оцінивши їх відповідно до вимог статей 76–81, 89 ЦПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, суд установив такі фактичні обставини справи.
Як убачається з матеріалів справи, зокрема із заявки на отримання кредитних коштів від 12.06.2025, паспорта споживчого кредиту (а.с. 10-12) та копії договору кредитної лінії № 544985729 від 12.06.2025 (а.с. 12-24), 12.06.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі – Первісний кредитор) та ОСОБА_1 (далі – Відповідач) було укладено договір кредитної лінії № 544985729, відповідно до умов якого Відповідачу було надано кредит у розмірі 6 900,00 грн.
Вказаний кредитний договір укладено в електронній формі відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» шляхом підписання Відповідачем електронного документа із використанням одноразового ідентифікатора NWYJ-6544, що підтверджується копією договору кредитної лінії № 544985729 від 12.06.2025 .
Перед укладенням кредитного договору Відповідач самостійно звернулася до інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора, створила особистий кабінет позичальника, подала заявку на отримання кредитних коштів із зазначенням необхідних персональних даних, пройшла процедуру верифікації, ознайомилася з умовами кредитування, офертою та правилами надання грошових коштів у позику, після чого прийняла умови кредитування шляхом підписання договору одноразовим ідентифікатором.
Порядок дій Відповідача при укладенні кредитного договору, а також порядок дій Первісного кредитора під час оформлення кредиту підтверджуються копіями Алгоритму дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі Первісного кредитора та Алгоритму дій Первісного кредитора. Правила надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору.
Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, у тому числі щодо розміру кредиту, строку користування кредитними коштами, порядку їх повернення, розміру процентів та інших платежів.
Первісний кредитор виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином та здійснив перерахування Відповідачу кредитних коштів у розмірі 6 900,00 грн, що підтверджується копією платіжного доручення про перерахування коштів Відповідачу, а також довідкою та письмовими поясненнями Первісного кредитора щодо перерахування кредитних коштів .
У подальшому право вимоги за кредитним договором № 544985729 перейшло до інших кредиторів на підставі укладених договорів факторингу.
Так, 12.08.2025 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу № МВ-ТП/48, відповідно до якого Первісний кредитор відступив ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права грошової вимоги за кредитними договорами, у тому числі право вимоги за кредитним договором № 544985729, укладеним із ОСОБА_1 .
Факт переходу права вимоги підтверджується копією договору факторингу № МВ-ТП/48 від 12.08.2025, копією витягу з Реєстру прав вимоги № Б/Н від 12.08.2025 до зазначеного договору факторингу (Додаток № 10), а також копією акта звірки взаємних розрахунків та протоколу узгодження предмета факторингової операції та обсягу переданих прав вимоги .
У подальшому, 27.02.2026 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № 27/0226-01, відповідно до якого до Позивача перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 544985729 від 12.06.2025.
Перехід права вимоги до Позивача підтверджується копією договору факторингу № 27/0226-01 від 27.02.2026 (Додаток № 12), копією витягу з Реєстру прав вимоги № 1 від 27.02.2026 , копією акта прийому-передачі Реєстру прав вимоги за договором факторингу а також копією платіжної інструкції щодо здійснення фінансування за переданими правами вимоги.
Згідно з переданим реєстром прав вимоги до Позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 544985729 на загальну суму 24 523,98 грн.
Розмір заборгованості підтверджується розрахунками заборгованості, складеними Первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за періоди перебування права вимоги у відповідних кредиторів , а також випискою з особового рахунку за кредитним договором .
Позивач зазначає, що після переходу права вимоги до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» ним самостійно не здійснювалося нарахування заборгованості за кредитним договором, а заявлена до стягнення сума сформована відповідно до умов кредитного договору Первісним кредитором та передана разом із правом вимоги. Станом на дату звернення до суду жодних платежів від Відповідача в рахунок погашення заборгованості не надходило.
Відповідно до умов кредитного договору Відповідач зобов`язалася своєчасно повернути отримані кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитом, однак свої зобов`язання належним чином не виконала.
Загальна сума заборгованості за кредитним договором № 544985729 від 12.06.2025 становить 24 523,98 грн, з яких: 6 900,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 13 759,98 грн – заборгованість за процентами за користування кредитом; 414,00 грн – заборгованість за комісією; 3 450,00 грн – штрафні санкції.
Разом з тим Позивачем вимоги щодо стягнення штрафних санкцій не заявляються, у зв`язку з чим розмір грошових вимог, які підлягають стягненню з Відповідача, становить 21 073,98 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6 900,00 грн та заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 13 759,98 грн.
На підтвердження понесених судових витрат Позивачем долучено копію договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20.01.2026 (Додаток № 19), додаткової угоди № 25771543538 від 20.04.2026 (Додаток № 20), акта прийому-передачі наданих послуг (Додаток № 21), свідоцтва адвоката про право на зайняття адвокатською діяльністю (Додаток № 22) та довіреності адвоката .
Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт укладення кредитного договору, отримання Відповідачем кредитних коштів, переходу права вимоги до Позивача та наявність заборгованості за кредитним договором № 544985729 від 12.06.2025 у розмірі 21 073,98 грн.
Разом з тим Позивач не заявляє вимог щодо стягнення штрафних санкцій, у зв`язку з чим просить стягнути з Відповідача заборгованість у розмірі 21 073,98 грн, що складається із суми основного боргу та нарахованих процентів.
Відповідно до положень статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою електронного або іншого технічного засобу зв`язку, а також якщо він підписаний сторонами.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними у визначенні умов договору, виборі контрагента та укладенні договору з урахуванням вимог цивільного законодавства.
Судом встановлено, що 12 червня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 544985729, відповідно до умов якого відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 6 900,00 грн.
Факт укладення кредитного договору підтверджується заявкою на отримання кредитних коштів від 12.06.2025, паспортом споживчого кредиту, а також копією договору кредитної лінії № 544985729 від 12.06.2025.
Встановлено, що кредитний договір укладено в електронній формі відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» шляхом підписання електронного документа ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора NWYJ-6544.
Оскільки кредитний договір укладено в електронній формі, порядок його укладення регулюється положеннями Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, оформлена в електронній формі.
Згідно з частинами третьою, четвертою та шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом направлення однією стороною пропозиції його укласти (оферти) та прийняття такої пропозиції іншою стороною (акцепту).
Акцепт електронного договору може бути здійснений шляхом направлення електронного повідомлення, заповнення електронної форми заяви або вчинення інших дій в інформаційно-телекомунікаційній системі, які свідчать про прийняття умов договору.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Судом встановлено, що при укладенні кредитного договору відповідачем було здійснено необхідні дії в інформаційно-телекомунікаційній системі Первісного кредитора, а саме створено особистий кабінет, подано заявку на отримання кредиту, пройдено процедуру верифікації та здійснено підписання кредитного договору одноразовим ідентифікатором.
Вказані обставини підтверджуються копіями Правил надання грошових коштів у позику, Алгоритму дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі Первісного кредитора та Алгоритму дій Первісного кредитора.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди щодо всіх істотних умов договору.
Частиною першою статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Таким чином, укладення договору кредитної лінії № 544985729 від 12.06.2025 в електронній формі відповідає вимогам чинного законодавства та за своїми правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» виконало свої зобов`язання за кредитним договором та перерахувало ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 6 900,00 грн.
Факт перерахування кредитних коштів підтверджується копією платіжного доручення про перерахування коштів відповідачу, а також довідкою та письмовими поясненнями Первісного кредитора щодо перерахування коштів.
Щодо переходу права вимоги судом встановлено наступне.
12 серпня 2025 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № МВ-ТП/48, відповідно до якого Первісний кредитор відступив ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» право грошової вимоги за кредитними договорами, у тому числі за договором кредитної лінії № 544985729 від 12.06.2025, укладеним із ОСОБА_1 .
Факт переходу права вимоги підтверджується копією договору факторингу № МВ-ТП/48 від 12.08.2025, витягом із Реєстру прав вимоги № Б/Н від 12.08.2025 (Додаток № 10), а також актом звірки взаємних розрахунків та протоколом узгодження предмета факторингової операції.
У подальшому, 27 лютого 2026 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 27/0226-01, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 544985729 від 12.06.2025.
Перехід права вимоги підтверджується копією договору факторингу № 27/0226-01 від 27.02.2026, витягом із Реєстру прав вимоги № 1 від 27.02.2026, актом прийому-передачі Реєстру прав вимоги та платіжною інструкцією щодо здійснення фінансування за передані права вимоги.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Таким чином, суд доходить висновку, що ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло статусу нового кредитора за договором кредитної лінії № 544985729 від 12.06.2025 у встановленому законом порядку.
Станом на дату звернення до суду заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» за договором кредитної лінії № 544985729 від 12.06.2025 становила 24 523,98 грн.
Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», розрахунком заборгованості ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та випискою з особового рахунку за кредитним договором.
Зазначена сума складається з: 6 900,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 13 759,98 грн – заборгованість за процентами за користування кредитом; 414,00 грн – заборгованість за комісією; 3 450,00 грн – штрафні санкції.
Разом із тим позивачем вимоги щодо стягнення штрафних санкцій у розмірі 3 450,00 грн не заявлялися, у зв`язку з чим предметом позову є стягнення заборгованості у розмірі 21 073,98 грн.
Відповідачем доказів на спростування факту укладення кредитного договору, отримання кредитних коштів або правильності розрахунку заборгованості суду не надано.
З огляду на викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором кредитної лінії № 544985729 від 12.06.2025 у розмірі 21 073,98 грн.
Позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.
На підтвердження понесення зазначених витрат позивачем до матеріалів справи долучено копію договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20.01.2026, укладеного між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та адвокатським бюро (Додаток № 19), додаткову угоду № 25771543538 від 20.04.2026 до зазначеного договору (Додаток № 20), акт прийому-передачі наданих послуг за договором про надання правничої допомоги (Додаток № 21), копію свідоцтва адвоката про право на заняття адвокатською діяльністю (Додаток № 22), а також довіреність адвоката на представництво інтересів позивача (Додаток № 23).
Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України до судових витрат належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною першою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Разом з тим, при вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд має враховувати критерії, визначені частиною четвертою статті 137 ЦПК України, а саме співмірність таких витрат із складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на їх виконання, ціною позову та значенням справи для сторін.
Судом встановлено, що дана справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, без проведення значної кількості судових засідань, без необхідності призначення експертиз, допиту свідків чи вчинення інших складних процесуальних дій.
Обсяг роботи представника позивача у даній справі полягав переважно у підготовці позовної заяви, формуванні правової позиції щодо наявності заборгованості за кредитним договором, аналізі документів, що підтверджують укладення кредитного договору, перехід права вимоги та розмір заборгованості, а також поданні відповідних доказів до суду.
Суд також бере до уваги, що спірні правовідносини виникли у зв`язку зі стягненням заборгованості за кредитним договором, а така категорія справ є поширеною та має усталене правове регулювання. Підготовка процесуальних документів у даній справі не вимагала проведення складного правового дослідження або виконання значного обсягу юридичної роботи, оскільки правова позиція позивача ґрунтувалася переважно на письмових доказах, які перебували у його розпорядженні як нового кредитора.
Водночас суд враховує, що звернення сторони до адвоката за професійною правничою допомогою є реалізацією гарантованого законом права на отримання кваліфікованої правової допомоги, а тому саме по собі не може бути підставою для відмови у компенсації таких витрат.
Однак обов`язок іншої сторони компенсувати витрати на професійну правничу допомогу не є безумовним та має відповідати критеріям розумності, необхідності та співмірності. Компенсація витрат не повинна призводити до покладення на іншу сторону надмірного фінансового тягаря та має відповідати фактичному обсягу виконаної роботи.
Оцінивши надані докази, характер спору, складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, ціну позову, значення справи для сторін, а також керуючись принципами розумності, справедливості та пропорційності судових витрат, суд доходить висновку, що заявлена позивачем сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн не є повністю співмірною із фактичним обсягом наданих послуг.
З урахуванням наведеного суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, до 2 000,00 грн.
Зазначений розмір витрат, на думку суду, відповідає характеру спірних правовідносин, фактичному обсягу наданої правничої допомоги, складності справи та є розумним і співмірним розміром компенсації судових витрат у цій справі.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 2 662,40 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 205, 207, 512–514, 525, 526, 530, 610–612, 625, 638, 1048–1055, 1077 ЦК України, статтями 137, 141, 263–265 ЦПК України, суд –

В и р і ш и в :
Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 34, офіс 333, код ЄДРПОУ: 43541163) заборгованість за кредитним договором № 544985729 від 12.06.2025 у розмірі 21 073 (двадцять одна тисяча сімдесят три) гривні 98 копійок, а також судовий збір у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І. Крилюк