ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2026 р. 	Справа № 520/20203/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Русанової В.Б. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2026, головуючий суддя І інстанції: Супрун Ю.О., м. Харків, повний текст складено 18.02.26 у справі № 520/20203/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Військової частини НОМЕР_1   
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі за текстом також – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі за текстом також – відповідач), у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 14.12.2023 по 12.01.2024, виходячи з розрахунку 100000 гривень на місяць за перебування на стаціонарному лікуванні та перебування у відпустці для лікування;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , додаткову грошову винагороду відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 14.12.2023 по 12.01.2024, виходячи з розрахунку 100000 гривень на місяць за перебування на стаціонарному лікуванні та перебування у відпустці для лікування.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2026 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 14.10.2023 по 21.10.2023, з 23.10.2023 по 15.12.2023 та з 08.02.2024 по 08.03.2024.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 14.10.2023 по 21.10.2023, з 23.10.2023 по 15.12.2023 та з 08.02.2024 по 08.03.2024, з урахуванням виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення в цій частині прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач, з огляду на обставини справи, наголошує про неврахування судом першої інстанції того, що позивачем не підтверджено підстави нарахування та виплати додаткової винагороди. Крім того, позивачем пропущений строк звернення до суду без поважних причин.
За результатами апеляційного розгляду відповідач просить скасувати рішення суду в оскаржуваній частині та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також – КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач у період з 04.10.2023 по 14.04.2024 проходив військову службу у Військової частині НОМЕР_1 відповідно до військового квитка серії НОМЕР_2 від 02.12.1998.
Згідно з довідкою №5049 від 25.04.2024 ОСОБА_1 з 10.10.2023 по 14.10.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Відповідно до первинної медичної карти за формою 100 ОСОБА_1 14.10.2023 отримав закритий перелом правого плеча, ВОСП правої кістки передпліччя, ВОСП обох нижніх кінцівок з переломом правої стопи.
Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 04.11.2023 №693/10478 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) призваний по мобілізації сержант ОСОБА_1 14.10.2023 одержав вибухову травму, закритий перелом правого плеча, вогнепальне осколкове порансиня правої верхньої кінцівки з вогнепальним переломом кістки передпліччя, вогнепальне осколкове поранення обох нижніх кінцівок з вогнепальним переломом кісток правої стопи. За обставин: безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі 3 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , поблизу населеного пункту Вербове, Запорізької області, на території України, в результаті обстрілу із мінометів противника, перебуваючи у засобах індивідуального захисту (бронежилет, кевларова каска). В стані алкогольного та наркотичного сп`яніння не перебував.
Після отриманого поранення позивач перебував на стаціонарному лікуванні у період з 14.10.2023 по 19.10.2023, що підтверджено випискою із медичної картки стаціонарного хворого №20896 відділення травматології Комунального некомерційного підприємства «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради; у період 19.10.2023 по 21.10.2023, що підтверджено випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1586123 відділення травматології Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №6» Дніпровської міської ради; у період з 23.10.2023 по 14.11.2023, що підтверджено випискою (перевідним епікризом) із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №7846 Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону; у період з 14.11.2023 по 01.12.2023, що підтверджено довідкою №222 Комунального некомерційного підприємства «Барська міська лікарня» Барської міської ради Вінницької області; у період з 14.11.2023 по 15.12.2023, що підтверджено випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1763 Комунального некомерційного підприємства «Барська міська лікарня» Барської міської ради Вінницької області; у період з 08.02.2024 по 08.03.2024, що підтверджено випискою медичної карти стаціонарного хворого №515 Обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецький обласний госпіталь ветеранів війни» Чернівецької обласної ради.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії КПП «Барська міська лікарня» Барської міської ради Вінницької області від 14.12.2023 за №118 позивачу 14.12.2023 проведено медичний огляд та встановлено діагноз: Стан після мінно-вибухової травми(14.10.2023р.) важкого ступеню. Вогнепальне осколкове сліпе поранення правого плеча, правого передпліччя, правого стегна, обох гомілок, обох стоп, з вогнепальним пораненням с/3 правої плечової кістки зі зміщенням уламків, вогнепальним крайовим внутрішньосуглобовим переломом дистального епіметафізу правої променевої кістки зі зміщенням відламків та переломом човникоподібної кістки з незначним зміщенням відламків, вогнепальним багатоуламковим переломом ІІ плесневої кістки лівої стопи та ІІ плесневої кістки правої стопи зі зміщенням уламків. СПО, ПХО вогнепальних ран, монтаж АЗФ на праве плече(14.10.2023Зр).; ПоХО вогнепальних ран(17.10.2023р.). Корекція АЗФ правого плеча (24.10.2023р.). Закрита репозиція БІОС правої плечової кістки стержнем (30.10.2023р.). Закрита репозиція МОС крайового внутрішньосуглобового правого передпліччя, ДЕМ правої променевої кістки гвинтами (11.11.2023р.). Акубаротравма. Двобічний кохлеоневрит. Нейросенсорна приглухуватість 2 ступеню на обидва вуха , ШМ: AD — 5,0м.;AS — 4,0м. Травма,ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини (довідка про обставини травми видана. командиром в/ч НОМЕР_1 №693/10478 від 04.11 .2023р). На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки для лікування після травми на 30 (тридцять) календарних днів, (Згідно наказу МОУ №402 від 14.08.2008р.)
Згідно з довідкою військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_3 від 15.01.2024 №207 позивачу проведено медичний огляд та встановлено діагноз: Незміцнілий кістковий мозоль правої плечової, променевої, човноподібної кісток та ІІ плеснових кісток стоп після операцій: закритої репозиції відламків правої плечової кістки, металоостеосинтезу блокованим інтрамедулярним стержнем (30.10.2023); закритої репозиції відламків правої променевої кістки, металоостеосинтезу гвинтами (11.11.2023) з приводу вогнепального осколкового поранення (14.10.2023) правого плеча з вогнепальним багатовідламковим переломом плечової кістки у нижній третині із зміщенням відламків, вогнепального осколкового поранення правого передпліччя з вогнепальним внутрішньо-суглобовим переломом променевої та човноподібної кісток із незначним зміщенням відламків, вогнепального осколкового поранення обох стоп з вогнепальними переломами ІІ плеснових кісток із незначним зміщенням відламків з тимчасовим функціональним розладом кінцівок. За наказом МОЗ України від 04.07.2007 №370 травма тяжка. Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини (підтверджено довідкою про обставини поранення виданою командиром в/ч НОМЕР_4 04.11.2023 № 693/10478). На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб, графи - ТДВ - потребує відпустки для лікування після поранення на 30 календарних днів.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_3 від 07.02.2024 за №572 позивачу проведено медичний огляд та встановлено діагноз: Незміциілий кістковий мозоль правої плечової, променевої, човноподібної кісток та ІІ плеснових кісток стоп після операцій: закритої репозиції відламків правої плечової кістки, металоостеосинтезу Олокованим інтрамедулярним стержнем (30.10.2023); закритої репозиції відламків правої променевої кістки, металоостеосинтезу гвинтами (11.11.2023) з приводу вогнепального осколкового поранення (14.10.2023) правого плеча з вогнепальним багатовідламковим переломом плечової кістки у нижній третині із зміщенням відламків, вогнепального осколкового поранення правого передпліччя з вогнепальним внутрипньо-суглобовим переломом променевої та човноподібної кісток із незначним зміщенням відламків, вогнепального осколкового поранення обох стоп з вогнепальними переломами ІІ плеснових кісток із незначним зміщенням відламків з тимчасовим функціональним розладом кінцівок. За наказом МОЗ України від 04.07.2007 № 370 травма тяжка. Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини (підтверджено довідкою про обставини поранення виданою командиром в/ч НОМЕР_1 04.11.2023 № 693/10478). На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб, графи - ТДВ - потребує лікування (реабілітації) у ОКНП «Чернівецький обласний госпіталь ветеранів війни» на 30 календарних днів.
Згідно з довідкою Військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_3 від 18.03.2024 за №1285 позивачу проведено медичний огляд та встановлено діагноз: Наслідки вибухового поранення (14.10.2023), вогнепальною осколкового поранення . правого плеча з вогнепальним багатовідламковим переломом плечової кістки у нижній третині із зміщенням відламків, вогнепального осколкового поранення правого передпліччя з вогнепальним внутрішньо-суглобовим переломом променевої та човноподібної КІСТОК ІЗ незначним зміщенням відламків, вогнепального осколкового поранення обох стоп з вогнепальними переломами ІІ плеснових кісток обох стоп із незначним зміщенням відламків, операцій: закритої репозиції відламків правої плечової кістки, металоостеосинтезу блокованим, інтрамедулярним стержнем (30.10.2023); закритої репозиції відламків правої променевої кістки, металоостеосинтезу гвинтами (11.11.2023) у вигляді консолідованого перелому правої плечової кістки з наявністю металоконструкції, слабоконсолідованого перелому човноподібної та променевої кісток з наявністю металоконструкції; післятравматичної невропатія правого променевого та ліктьового нервів з легким парезом правої кисті, комбінованої контрактури в правому променево-зап`ястному суглобі з помірним порушенням функції правої верхньої кінцівки; консолідованих переломів ІІ плеснових кісток стоп без порушення функцій. За Наказом МОЗ України від 04.07.2007 №370 травма тяжка. Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини (підтверджено довідкою про обставини поранення виданою командиром в/ч НОМЕР_1 04.11.2023 № 693/10478). Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість зі стійким зниженням слуху при сприйнятті шепітної мови на відстані більше 5 м на праве вухо та до 1,75 м на ліве вухо. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. Неповна блокада передньої гілки лівої ніжки пучка Гіса. СН0, Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статей 786. 76в, 79в графи ІІ Розкладу хвороб, графи - 10 ТДВ - Б Обмежено придатний до військової служби. Не придатний до служби у Десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах (за винятком підрозділів забезпечення). Придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.
Не погодившись з бездіяльністю відповідача щодо невиплати додаткової грошової винагороди, виходячи з розрахунку 100 000 гривень за період з 14.12.2023 по 12.01.2024, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з огляду встановлені обставини справи та приписи чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, враховуючи положення статті 9 КАС України, для ефективного захисту прав позивача зобов`язав відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду в розмірі 100 000 гривень на місяць, що передбачена Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 14.10.2023 по 21.10.2023, з 23.10.2023 по 15.12.2023 та з 08.02.2024 по 08.03.2024.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Виходячи з положень вказаної норми законодавства, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, з огляду на таке.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статей 17, 46 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За змістом статей 17, 65 Конституції України громадяни України, які захищають Вітчизну, незалежність та територіальну цілісність України, виконують конституційно значущі функції. Тож держава повинна надавати їм і членам їхніх сімей особливий статус та забезпечувати їх додатковими гарантіями соціального захисту відповідно до ч. 5 ст. 17 Конституції України як під час проходження служби, так і після її закінчення.
Щодо осіб, на яких покладено обов`язок захищати Україну, її незалежність та територіальну цілісність, та членів їхніх сімей ч. 5 ст. 17 Конституції України передбачено особливий соціальний захист, який не обмежено умовами й рівнем, визначеними ст. 46 Конституції України (абз. 2, 3 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 18 грудня 2018 р. № 12-р/2018). 
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини 2 статті 1-2 Закону №2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з частиною 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнято Постанову № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі також – Постанова № 168).
Відповідно до п. 1 Постанови № 168 на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень.
Абзацом 4 пункту 1 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Згідно з пунктом 1-2 Постанови №168 (в чинній редакції) виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Отже, особи, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого) або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії включаються до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень.
З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.
Водночас Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.
Судом установлено, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним з захистом Батьківщини у період з 14.10.2023 по 19.10.2023, що підтверджено випискою із медичної картки стаціонарного хворого №20896 відділення травматології Комунального некомерційного підприємства «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради; у період 19.10.2023 по 21.10.2023, що підтверджено випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1586123 відділення травматології Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №6» Дніпровської міської ради; у період з 23.10.2023 по 14.11.2023, що підтверджено випискою (перевідним епікризом) із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №7846 Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону; у період з 14.11.2023 по 15.12.2023, що підтверджено випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1763 Комунального некомерційного підприємства «Барська міська лікарня» Барської міської ради Вінницької області; у період з 08.02.2024 по 08.03.2024, що підтверджено випискою медичної карти стаціонарного хворого №515 Обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецький обласний госпіталь ветеранів війни» Чернівецької обласної ради.
Отже, умови, які необхідні для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, позивачем дотримані та підтверджуються відповідними виписками та довідкою військово-лікарської комісії КПП «Барська міська лікарня» Барської міської ради Вінницької області від 14.12.2023 за №118, довідкою військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_3 від 15.01.2024 за №207, довідкою військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_3 від 07.02.2024 за №572, довідкою військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_3 від 18.03.2024 за №1285.
Разом з тим матеріали справи не містять доказів нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди в збільшеному розмірі до 100 000,00 грн за періоди знаходження позивача на стаціонарному лікуванні.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 у справі №520/20203/25 витребувано від відповідача, Військової частини НОМЕР_1 , інформацію щодо виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень на місяць, що передбачена Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 14.12.2023 по 12.01.2024, виходячи з розрахунку 100000 гривень на місяць за перебування на стаціонарному лікуванні та перебування у відпустці для лікування, а також інформацію щодо звернення ОСОБА_1 з рапортами або заявами щодо проведення нарахування та виплати вказаних виплат; накази командира військової частини про виплату військовослужбовцям додаткової винагороди під час дії воєнного стану з 14.12.2023 по 12.01.2024, до яких включений позивач.
На виконання зазначеної ухвали представником відповідача 25.08.2025 через систему «Електронний суд» надано відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що позивачу не нараховувалась та не виплачувалась додаткова винагорода в розмірі 100000 (сто тисяч) гривень на місяць, що передбачена Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 14.12.2023 по 12.01.2024, виходячи з розрахунку 100000 гривень на місяць за перебування на стаціонарному лікуванні та перебування у відпустці для лікування. ОСОБА_1 з рапортами або заявами щодо проведення нарахування та виплати вказаних виплат до військової частини НОМЕР_1 не звертався, медичні документи чи довідки ВЛК – не надавав. У звязку з чим, накази командира військової частини про виплату військовослужбовцям додаткової винагороди під час дії воєнного стану з 14.12.2023 по 12.01.2024, до яких включений позивач – відсутні.
Отже, відповідачем підтверджено факт нездійснення позивачу виплати спірної додаткової винагороди за період стаціонарного лікування, пов`язаного з отриманням поранення (контузії, травми, каліцтва), що виникло внаслідок участі у бойових діях, перебування в районах ведення бойових дій та виконання обов`язків із захисту Батьківщини.
Щодо доводів відповідача, що позивач не звертався з рапортом до командування Військової частини НОМЕР_1 про виплату додаткової винагороди за періоди стаціонарного лікування у зв`язку з отриманим пораненням під час захисту Батьківщини, то колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що законодавством не передбачено такого звернення військовослужбовця для отримання належного йому грошового забезпечення, частиною якого, відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 за №2011-ХІІ, є вказана винагорода.
З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на отримання збільшеної до 100000 гривень винагороди протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні з 14.10.2023 по 21.10.2023, з 23.10.2023 по 15.12.2023 та з 08.02.2024 по 08.03.2024.
Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини за період з 14.10.2023 по 21.10.2023, з 23.10.2023 по 15.12.2023 та з 08.02.2024 по 08.03.2024.
З огляду встановлені обставини справи та приписи чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та враховуючи положення статті 9 КАС України, суд першої інстанції обґрунтовано зобов`язав відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду в розмірі 100 000 гривень на місяць, що передбачена Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 14.10.2023 по 21.10.2023, з 23.10.2023 по 15.12.2023 та з 08.02.2024 по 08.03.2024.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції, та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм матеріального права – неправильним.
Щодо доводів апеляційної скарги про пропуск строку звернення до суду з позовом у цій справі позивачем, то колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні надав оцінку строку звернення позивача до суду та зазначив, що після набрання рішенням Конституційного Суду № 1-р/2025 від 11.12.2025 законної сили норми КЗпП України не обмежують будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати.
З урахуванням наведеного доводи щодо пропущення позивачем строку звернення до суду є необґрунтованими.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
З урахуванням приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні. 
Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2026 у справі № 520/20203/25 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова 	
Судді	   	В.Б. Русанова   А.О. Бегунц