Справа № 393/489/26 
пров. 2/393/460/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2026 року с-ще Кам`янець

Новгородківський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Подліпенця Є.О.,
з участю секретаря судових засідань Гладир К.С.,

учасники справи:
позивач — ОСОБА_1 ,
відповідач — Кам`янецький відділ державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України,

представники учасників справи:
представник позивача — адвокат Жеребенко О.В.,
представник відповідача — Дворовенко М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Кам`янець, в порядку спрощеного позовного провадження, за участі представника позивача — адвоката Жеребенко О.В., цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янецького відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду вказаним позовом та просить суд зняти (скасувати) арешт, накладений на будинок, все майно, за адресою: АДРЕСА_1 , який було накладено на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 909280 від 13.06.2006 року, виданої Державною виконавчою службою у Новгородківському районі Кіровоградської області, реєстраційний номер обтяження: 3352309, зареєстровано 19.06.2006 року Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою №1. Свій позов обґрунтовує тим, що маючи намір вчинити нотаріальні дії щодо свого нерухомого майна йому стало відомо, що на його майно, а саме будинок, все майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 Державною виконавчою службою у Новгородківському районі Кіровоградської області накладено арешт. Так, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.01.2026 року у відомостях з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься наступний запис: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження 3352309; зареєстровано 19.06.2006 року за № 3352309 реєстратором: Кропивницька міська державна нотаріальна контора № 1, 25015, Кіровоградська область, Перспективна м. Кропивницький, вул. Велика 1-Б; власник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На адвокатський запит, в його інтересах, до Кам`янецького відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Дніпровського міжрегіонального управління міністерства юстиції України (правонаступник Державної виконавчої служби у Новгородківському районі Кіровоградської області) відділ повідомив, що «….здійснено перевірку автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП) за параметрами пошуку боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . За результатами пошуку встановлено, що на примусовому виконанні у Відділі перебували два виконавчі провадження про стягнення штрафу та аліментів з вищевказаного боржника. Проте перевіркою вчинених виконавчих дій в АСВП відсутні винесена постанова про арешт майна боржника від 13.06.2006 року, оскільки в той час така постанова про арешт майна заповнювалася державним виконавцем власноруч, на спеціальному бланку постанов, з наявним номером та водяним знаком, без реєстру виконавчих проваджень….наразі вказані виконавчі провадження знищені за терміном зберігання, тому перевірити їх наявність в матеріалах справи паперової постанови про арешт майна боржника від 13.06.2006 рок АА № 909280 неможливо… оскільки нами наразі неможливо ідентифікувати в межах якого саме виконавчого провадження винесена постанова про арешт майна боржника від 13.06.2006 року, АА № 909280, запропоновано звернутися до архіву Кропивницької міської нотаріальної контори № 1 для отримання вказаної постанови, після чого Відділ зможе надати обґрунтовану відповідь щодо можливості зняття арешту з майна боржника, або ж звернутися до суду для вирішення даного питання…» Натомість згідно відповіді Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 на його звернення № 878/01-16 від 04 червня 2026 року позивача було повідомлено, що «…справи Першої кіровоградської державної нотаріальної контори за 2006 рік, в тому числі, наряд «Документи (постанови, ухвали, повідомлення тощо) по накладенню і зняттю заборон та арештів відчуження нерухомого майна» передані на зберігання до Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області, що унеможливлює надання будь-яких відомостей щодо запитуваного обтяження.». В той же час відповіддю Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області «Про надання копії документів» від 27.10.2025 року № 658/01-17 підтверджується, що Державний нотаріальний архів в Кіровоградській області повідомляє, що в ході пошукових робіт вище зазначені документи (постанови про арешт майна), а саме постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 909280 від 13.06.2006 року на зберігання до нотаріального архіву не надходили. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Він не перебуває в реєстрі боржників та не має жодних заборгованостей. Наявний арешт порушує його права, так як він не має можливості реалізувати свої права, як власник. Окрім цього, наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручання у право особи на марне володіння своїм майном. Таким чином, зважаючи на викладені вище обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на його майно, неможливість скасування арешту в поза судовому порядку та оскільки він в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право не може, виникла необхідність захисту його прав шляхом скасування такого арешту та звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 07.07.2026 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
15.07.2026р. від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній вказав, що з метою встановлення інформації щодо накладення арешту на майно позивача Відділом здійснено перевірку автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП) за параметрами пошуку боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 . За результатами пошуку встановлено, що на примусовому виконанні у Відділі перебували два виконавчі провадження про стягнення штрафу та аліментів з вищевказаного боржника, які завершені. Проте перевіркою вчинених виконавчих дій в АСВП відсутня винесена постанова про арешт майна боржника від 13.06.2006 року, оскільки в той час така постанова про арешт майна заповнювалася державним виконавцем власноруч, на спеціальному бланку постанов, з наявним номером та водяним знаком, без реєстру виконавчих проваджень. Відповідно до пункту 2 розділу ХІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями затвердженого наказом МУЮ № 1829/5 07.06.2017р., строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки. Враховуючи вищезазначене, наразі вказані виконавчі провадження знищені за терміном їх зберігання, тому перевірити наявність в матеріалах справи паперової постанови про арешт майна боржника від 13.06.2006 року, АА № 909280 неможливо. Частиною 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» (далі-Закон) визначені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, якими є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; пункту 10-4 розділу XIII 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно промислового комплексу державної форми власності". Проте жодна із вищевказаних підстав в даній ситуації не може наразі бути застосована Відділом для зняття арешту з майна боржника, оскільки неможливо ідентифікувати в межах саме якого виконавчого провадження винесена постанова про арешт майна боржника від 13.06.2006 року, АА № 909280. Частиною 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи вищевикладене, за відсутності у Відділу визначених Законом підстав для зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , вважаємо, що такий арешт може бути знятий виключно за рішенням суду. 
Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомляв.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила суду його задовольнити з вказаних у ньому підстав. Також вказала, що наявність вказаного арешту обмежує права власності позивача на його нерухоме майно, яким він має намір розпорядитися на власний розсуд, але позбавлений такої можливості. 
Представник відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У відзиві на позовну заяву просив суд проводити розгляд справи без його участі, за наявними матеріалами справи.
Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи достатніми, суд розглянув справу на підставі наявних у справі доказах у відсутність учасників справи, що не з`явилися.
Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши відзив на позовну заяву представника відповідача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд встановив наступне.
Так, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.10.2008 року є власником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6-10).
Судом також встановлено, що згідно копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.01.2026 року у відомостях з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься наступний запис: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження 3352309; зареєстровано 19.06.2006 року за № 3352309 реєстратором: Кропивницька міська державна нотаріальна контора № 1, 25015, Кіровоградська область, Перспективна м. Кропивницький, вул. Велика 1-Б; власник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та внесено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, а саме: будинок, все майно, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11-13).  
Відповідно до відповіді Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області «Про надання копії документів» від 27.10.2025 року № 658/01-17 підтверджується, що Державний нотаріальний архів в Кіровоградській області повідомляє, що в ході пошукових робіт вище зазначені документи (постанови про арешт майна), а саме постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 909280 від 13.06.2006 року на зберігання до нотаріального архіву не надходили (а.с. 17). 
Згідно відповіді Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 на звернення позивача № 878/01-16 від 04 червня 2026 року позивача було повідомлено, що «…справи Першої кіровоградської державної нотаріальної контори за 2006 рік, в тому числі, наряд «Документи (постанови, ухвали, повідомлення тощо) по накладенню і зняттю заборон та арештів відчуження нерухомого майна» передані на зберігання до Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області, що унеможливлює надання будь-яких відомостей щодо запитуваного обтяження.» (а.с. 15-16). 
Відповідно до відповіді на адвокатський запит, поданий в інтересах позивача, до Кам`янецького відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Дніпровського міжрегіонального управління міністерства юстиції України (правонаступник Державної виконавчої служби у Новгородківському районі Кіровоградської області) відділ повідомив, що здійснено перевірку автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП) за параметрами пошуку боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . За результатами пошуку встановлено, що на примусовому виконанні у Відділі перебували два виконавчі провадження про стягнення штрафу та аліментів з вищевказаного боржника. Проте перевіркою вчинених виконавчих дій в АСВП відсутні винесена постанова про арешт майна боржника від 13.06.2006 року, оскільки в той час така постанова про арешт майна заповнювалася державним виконавцем власноруч, на спеціальному бланку постанов, з наявним номером та водяним знаком, без реєстру виконавчих проваджень….наразі вказані виконавчі провадження знищені за терміном зберігання, тому перевірити їх наявність в матеріалах справи паперової постанови про арешт майна боржника від 13.06.2006 рок АА №909280 неможливо, оскільки наразі неможливо ідентифікувати в межах якого саме виконавчого провадження винесена постанова про арешт майна боржника від 13.06.2006 року, АА №909280, запропоновано звернутися до архіву Кропивницької міської нотаріальної контори № 1 для отримання вказаної постанови, після чого Відділ зможе надати обґрунтовану відповідь щодо можливості зняття арешту з майна боржника, або ж звернутися до суду для вирішення даного питання (а.с. 14-14 зворот). 
Таким чином, з огляду на наявні документи, накладений арешт, є безпідставним.
Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Відповідно до ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.
Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити.
Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.
Згідно із ч.2 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.
Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.
Керуючись ст. ст. 3, 7, 12, 13, 19, 76-82, 141, 178, 247, 258, 259, 263-265, 274, 277-279, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Кам`янецького відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зняття арешту з майна — задовольнити.
Зняти арешт, накладений на будинок, все майно, за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у власності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ), який було накладено на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 909280 від 13.06.2006 року, виданої Державною виконавчою службою у Новгородківському районі Кіровоградської області, реєстраційний номер обтяження: 3352309, зареєстровано 19.06.2006 року Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою №1.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення.
Повне рішення складено 02.09.2026 року. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Копію рішення надіслати сторонам.

Суддя   Є.О. Подліпенець