ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2026 р. 	Справа № 950/749/26	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Любчич Л.В.,
Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Лебединського районного суду Сумської області від 07.05.2026, головуючий суддя І інстанції: Стеценко В.А., вул. Піонерська, 2, м. Лебедин, Лебединський, Сумська, 42200, 
за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 

до  ОСОБА_1   
про тимчасове обмеження громадянина України у праві керування транспортним засобом під час мобілізації,
ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивач, апелянт) звернувся до Лебединського районного суду Сумської області з позовом ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , відповідач), в якому просив суд тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами під час мобілізації до виконання ним зобов`язань за вимогою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.02.2026 № 2/492 або її відкликання.
Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 07 травня 2026 року по справі № 950/749/26 у задоволенні позову ІНФОРМАЦІЯ_4 – відмовлено.
Позивач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Лебединського районного суду Сумської області від 07.05.2026 та ухвалити нове, яким позовні вимоги ІНФОРМАЦІЯ_4 задовольнити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки пов`язав виникнення обов`язку відповідача з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки виключно з отриманням повістки. На думку апелянта, відповідно до Закону України № 3621-IX громадяни, які до набрання ним чинності були визнані обмежено придатними до військової служби, були зобов`язані до 05 червня 2025 року самостійно звернутися до ТЦК та СП для отримання направлення на військово-лікарську комісію та пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, а тому такий обов`язок виникав без додаткового виклику чи направлення повістки. Оскільки відповідач зазначеного обов`язку не виконав, позивач діяв у порядку, передбаченому статтями 22, 27 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та статтею 283-2 КАС України, направивши йому вимогу, яка відповідно до закону вважається належним чином врученою, незважаючи на її повернення поштовим оператором із відміткою про закінчення строку зберігання. Зауважує, що передумовою звернення до суду є саме невиконання вимоги ТЦК та СП, а не неявка за повісткою, тому висновки суду про необхідність доведення вручення повістки суперечать вимогам законодавства та фактично звільняють відповідача від виконання покладених на нього законом обов`язків. Крім того, відповідач вказує, що рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 12 травня 2026 року у справі № 950/750/26 за аналогічних фактичних обставин задоволено позов ІНФОРМАЦІЯ_4 та зроблено висновок, що невиконання особою обов`язку самостійно пройти повторний медичний огляд до 05 червня 2025 року у поєднанні з невиконанням вимоги ТЦК та СП є достатньою підставою для застосування передбачених законом заходів впливу.
Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що не перешкоджає розгляду справи в силу приписів ч. 4 ст. 304 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав
Судом першої інстанції встановлені такі обставини, які не оспорені сторонами.
ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , за ступенем придатності обліковується як: непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час (а.с. 9).
Згідно з відомостями із реєстру територіальної громади міста Лебедина, адресою реєстрації ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 (а.с. 18). Аналогічні відомості відображені в його обліковій картці.
У зв`язку з не проходженням ВЛК, другим відділом ІНФОРМАЦІЯ_4 було направлено електронне звернення до органу Національної поліції з метою адміністративного затримання та доставки відповідача, однак, листом від 10.02.2026 № 23373-2026 ВП № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУ НП в Сумській області повідомило ІНФОРМАЦІЯ_4 про неможливість затримання та доставки ОСОБА_1 , оскільки його місцезнаходження невідоме (а.с. 10).
У подальшому, на адресу відповідача направлено вимогу від 16.02.2026 № 2/492 про виконання обов`язку (обов`язків) військовозобов`язаним, резервістом, а саме явку до ІНФОРМАЦІЯ_4 06.03.2026 о 10:00 год. (а.с. 6).
Вимога не була виконана відповідачем, оскільки не була вручена та повернута оператором поштового зв`язку з відміткою про закінчення встановленого терміну зберігання.
У зв`язку з чим, керуючись приписами ч.1 ст. 283-2 КАС України, позивач звернувся до суду з позовною заявою про застосування судом тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортним засобом під час мобілізації.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено наявності передбачених статтею 283-2 КАС України підстав для застосування до відповідача тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. Суд зазначив, що відповідачу не було направлено повістку про виклик до ТЦК та СП, а відтак не доведено невиконання ним обов`язку з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у визначений строк, що виключає можливість задоволення позову. 
Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
24.02.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні №2102-ІХ», яким затверджено Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та діє на теперішній час.
Частиною 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено, що громадяни зобов`язані:
з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;
надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом;
проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.
Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:
військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;
резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;
військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;
військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;
особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.
Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються: 1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка; 2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку; 3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; 4) місце, день і час явки за викликом; 5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку; 6) реєстраційний номер повістки; 7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.
Для громадян, які самостійно прибули до територіального центру комплектування та соціальної підтримки та підлягають направленню на навчання (підготовку) у зв`язку з призовом на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, час явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки встановлюється протягом двох місяців з дня проходження військово-лікарської комісії.
Під час вручення повістки представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки на вимогу громадянина, якому вручається повістка, зобов`язані назвати свої прізвища, ім`я та по батькові, посади, а також пред`явити службові посвідчення.
Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка). 
У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 12.02.2025 № 4235-IX, який набрав чинності 15.02.2025, установлено що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
Відповідно до абзаців 1, 2 частини 5 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі – Порядок № 560).
Цей порядок, зокрема, визначає процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів (абзац 2 п. 1 Порядку № 560).
Пунктом 21 Порядку № 560 встановлено, що за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби. 
Згідно з пп. 1 п. 27 Порядку № 560 під час мобілізації громадяни викликаються до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів з метою: взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.
Відповідно до пунктів 28-30 Порядку № 560 виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки.
У повістці зазначаються: прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) і дата народження громадянина, якому адресована повістка; найменування районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіонального органу СБУ, що видав повістку; мета виклику до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ; місце, день і час явки за викликом; найменування посади, власне ім`я та прізвище, підпис посадової особи, яка видала повістку, та дата її підписання - для повісток, оформлених на бланку. Такі повістки скріплюються гербовою печаткою; прізвище та власне ім`я керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, дата накладення кваліфікованого електронного підпису - для повісток, сформованих за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів; реєстраційний номер повістки; роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.
Повістка може формуватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або оформлюватися на бланку, який заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
У разі формування повістки за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на повістку кваліфікований електронний підпис у день її формування.
Реєстраційний номер повістки фіксується в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів або Журналі реєстрації виданих для оповіщення повісток.
Згідно з п. 41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Відповідно до абзацу першого пункту 74 Порядку № 560 військовозобов`язаним та резервістам, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, в тому числі ті, які були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю), за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видаються направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, сформовані відповідно до пункту 74-1 цього Порядку.
Частиною 1 статті 283-2 КАС України передбачено, що у разі невиконання громадянином України у строки, встановлені Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", вимоги територіального центру комплектування та соціальної підтримки про виконання обов`язку (обов`язків) військовозобов`язаним, резервістом територіальний центр комплектування та соціальної підтримки звертається до суду із позовною заявою про застосування судом тимчасового обмеження такої особи у праві керування транспортним засобом під час мобілізації.
Отже, із системного аналізу наведених норм вбачається, що обов`язок військовозобов`язаного з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у визначений час і місце виникає у зв`язку з його викликом, який відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Порядку № 560 здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки. Такий порядок поширюється й на випадки виклику військовозобов`язаного для проходження медичного огляду та отримання направлення на військово-лікарську комісію.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, повістка про виклик відповідача до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для проходження повторного медичного огляду чи отримання направлення на військово-лікарську комісію позивачем не направлялася. 
Натомість після отримання від органів Національної поліції повідомлення про неможливість адміністративного затримання та доставлення відповідача позивачем одразу було направлено вимогу про виконання обов`язку військовозобов`язаним, невиконання якої стало підставою для звернення до суду з даним позовом. 
При цьому, колегія суддів зауважує, що надані позивачем до матеріалів справи на підтвердження направлення відповідачу вимоги докази не дають можливості встановити, який саме документ був направлений на адресу ОСОБА_1 . Так, наявні в матеріалах справи копії поштового конверта та відомості про його пересилання не містять опису вкладення або інших відомостей, які б підтверджували зміст поштового відправлення. Відтак зазначені докази не є належним підтвердженням направлення відповідачу саме вимоги про виконання обов`язку (обов`язків) військовозобов`язаним.
Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено невиконання відповідачем обов`язків, передбачених частиною третьою статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки виклик відповідача до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у визначеному законом порядку не здійснювався. 
Відтак відсутні підстави вважати доведеними обставини, передбачені статтею 283-2 КАС України для можливості застосування судом тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.
Доводи апелянта про те, що виконання відповідачем обов`язку, передбаченого пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 3621-IX (у редакції Закону України № 4235-IX), не потребувало його попереднього виклику до ТЦК та СП повісткою, є необґрунтованими, оскільки порядок виклику військовозобов`язаних до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, у тому числі для проходження медичного огляду та отримання направлення на військово-лікарську комісію, визначений Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Порядком № 560 і передбачає вручення (надсилання) повістки.
Посилання апелянта на рішення Лебединського районного суду Сумської області від 12 травня 2026 року у справі № 950/750/26 колегія суддів до уваги не приймає, оскільки відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.
Відповідно до частини 8 статті 283-2 КАС України суд відмовляє у задоволенні заявлених позивачем вимог у разі, якщо позивач не доведе існування обставин та вжиття заходів, передбачених Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а саме:
1) невиконання особою під час мобілізації обов`язків, передбачених частиною третьою статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", та вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення;
2) неможливість здійснити адміністративне затримання та доставити таку особу до територіального центру комплектування та соціальної підтримки органами та підрозділами, що входять до системи поліції;
3) вручення такій особі вимоги територіального центру комплектування та соціальної підтримки про виконання обов`язку (обов`язків) військовозобов`язаним, резервістом відповідно;
4) невиконання такою особою зазначеного у вимозі обов`язку (обов`язків).
Таким чином, враховуючи, що позивачем не доведено існування сукупності обставин, передбачених частиною восьмою статті 283-2 КАС України, які є необхідною умовою для застосування судом тимчасового обмеження особи у праві керування транспортними засобами, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку зібраним доказам та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. 
Доводи апеляційної скарги зазначених висновків не спростовують
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з частиною першою статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення.
Рішення Лебединського районного суду Сумської області від 07 травня 2026 року по справі № 950/749/26 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Л.В. Любчич 	
Судді	   	О.В. Присяжнюк   О.А. Спаскін