Справа № 161/13091/26 

Провадження № 4-с/0158/4/26

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2026 року м. Ківерці

Суддя Ківерцівського районного суду Волинської області Корецька В.В., розглянувши заяву про самовідвід у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення та дії старшого державного виконавця ВДВС у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лебедевич Анни Дмитрівни у виконавчому провадженні №81377741 про стягнення аліментів на утримання дитини в користь ОСОБА_2 , -
в с т а н о в и в :
До Ківерцівського районного суду Волинської області надійшла скарга ОСОБА_1 на рішення та дії старшого державного виконавця ВДВС у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лебедевич А.Д. у виконавчому провадженні №81377741 про стягнення аліментів на утримання дитини в користь ОСОБА_2 .
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.07.2026, судді Ківерцівського районного суду Волинської області Корецькій В.В. було передано для розгляду матеріали даної цивільної справи.
23.07.2026 головуючою суддею Корецькою В.В., з метою запобігання виникненню сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості судді заявлено самовідвід у даній цивільній справі.
Заява про самовідвід обґрунтована тим, що суддя Ківерцівського районного суду Волинської області Корецька В.В. навчалася із скаржником ОСОБА_1 у Інституті підготовки професійних суддів при Одеській національній юридичній академії в одній академічній групі денної форми навчання.
Крім того, на підставі вищевказаного, суддею Корецькою В.В. по усіх справах в яких учасником був ОСОБА_1 завжди заявлялися самовідводи, які було задоволено, зокрема: 
- ухвалою Ківерцівського районного суду від 17.12.2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Ходачинської Ніни Іванівни про визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна, виселення осіб, які безпідставно займають чужий будинок та вселення її у спірний будинок;
- ухвалою Ківерцівського районного суду від 15.11.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Волинської області в особі прокурора області Киричука М.Ю., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – Вища рада правосуддя, про спростування недостовірної інформації;
- ухвалою Ківерцівського районного суду від 19.12.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Луцького районного відділення поліції Луцького ВП поліції ГУ НП України у Волинській області, Луцької місцевої прокуратури про відшкодування шкоди завданою бездіяльністю. 
Таким чином, зазначені вище обставини можуть викликати сумніви у стороннього спостерігача щодо об`єктивності та неупередженості судді при вирішенні даної скарги ОСОБА_1 на рішення та дії старшого державного виконавця ВДВС у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лебедевич А.Д. у виконавчому провадженні №81377741 про стягнення аліментів на утримання дитини в користь ОСОБА_2 .
Дослідивши матеріали заяви про самовідвід, вивчивши матеріали справи, суддя прийшов наступного висновку.
Згідно із ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Згідно із ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Частиною 2 ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України, закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри в неупередженості, повинен заявляти самовідвід або бути відведений.
Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23, передбачено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Згідно із ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.
З наведеного слідує, що самовідвід є обов`язком судді з метою забезпечення гарантування неупередженості та об`єктивності здійснення судочинства.
Відтак, беручи до уваги вищевикладене, з метою усунення будь-яких сумнівів та підстав для звинувачень в необ`єктивності чи упередженості суду при розгляді справи, доходжу висновку про необхідність задоволення заяви судді про самовідвід та передачу цивільної справи до канцелярії для здійснення повторного автоматичного розподілу.
Керуючись статтями 75, 80, 81 КПК України, -
п о с т а н о в и в :
Заяву судді про самовідвід – задовольнити.
Відвести суддю Ківерцівського районного суду Волинської області Корецьку В.В. від розгляду цивільної справи №161/13091/26 (провадження №4-с/0158/4/26) за скаргою ОСОБА_1 на рішення та дії старшого державного виконавця ВДВС у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лебедевич А.Д. у виконавчому провадженні №81377741 про стягнення аліментів на утримання дитини в користь ОСОБА_2 .
Цивільну справу №161/13091/26 (провадження №4-с/0158/4/26) за скаргою ОСОБА_1 на рішення та дії старшого державного виконавця ВДВС у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лебедевич Анни Дмитрівни у виконавчому провадженні №81377741 про стягнення аліментів на утримання дитини в користь ОСОБА_2 , передати до канцелярії Ківерцівського районного суду Волинської області для здійснення повторного автоматичного розподілу у порядку, визначеному ст. 33 ЦПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька