ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/3281/25 Суддя (судді) першої інстанції: Дубіна М.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., 
суддів: Аліменка В.О. Епель О.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2025 року (головуючий суддя в 1-й інстанції - Дубіна М.М.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях (філія ГСЦ МВС) про визнання неправомірним рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.65-68) просив:
-визнати неправомірним рішення Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях (філія ГСЦ МВС) щодо залишення без розгляду його заяви від 24.07.2024 про призначення пенсії, що викладено у формі відповіді від 09.09.2024 №31/33/17/т-450-436-2024;
-зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях (філія ГСЦ МВС) оформити всі необхідні документи, зокрема, подання про призначення пенсії, які разом із його заявою від 24.07.2024 про призначення пенсії направити до відділу координації пенсійних питань МВС України.
В обґрунтування позову зазначив, що проходив службу в органах внутрішніх справ та 06.11.2015 звільнений через скорочення штату з вислугою років на день звільнення в пільговому обчисленні 24 роки 01 місяць 17 днів.
Отже, він набув право на пенсію за вислугу років, починаючи з 07.11.2015.
Однак відповідач, всупереч Порядку № 3-1 залишив без розгляду його заяву про призначення пенсії, посилаючись на наявність судових рішень у справі №620/1992/19, якими позивачу відмовлено в задоволенні позову в зв`язку відсутністю календарної вислуги років у мінімально-визначеному законодавством розмірі.
Такі дії відповідача є протиправними.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2025 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі.
Обґрунтування апеляційної скарги.
Суд першої інстанції підтвердив, що відповідач не наділений повноваженнями повертати позивачу без розгляду заяву про призначення пенсії за Законом №2262, що свідчить про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним рішення відповідача про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 від 24.07.2024 про призначення пенсії, а також вимог про зобов`язання відповідача оформити всі необхідні документи, зокрема, подання про призначення пенсії і направити їх до відділу координації пенсійних питань МВС України.
Проте суд першої інстанції безпідставно вийшов за межі позовних вимог та вирішив питання, яке не ініціював позивач, а саме - щодо наявності у позивача права на пенсію за вислугу років за Законом №2262.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2025 року відкрито провадження у справі, витребувано матеріали справи №620/3281/25 з Чернігівського окружного адміністративного суду.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року призначено розгляд справи в порядку письмового провадження, строк розгляду справи продовжено.
Рішенням зборів суддів Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2026 року вирішено здійснити повторний автоматизований розподіл судових справ, які перебувають у провадженні судді Кучми А.Ю., через тривалу відсутність судді у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2026 року справу №620/3281/25 прийнято до провадження судді-доповідача Компанієць І.Д., строк розгляду справи продовжено.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Фактичні обставини справи.
ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ та 06.11.2015 звільнений через скорочення штату. На день звільнення зі служби вислуга років позивача в календарному обчисленні складала 19 років 02 місяці 04 дні, у пільговому обчисленні - 24 роки 01 місяць 17 днів.
24.07.2024 року позивач звернувся із заявою про призначення пенсії через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій, тобто через Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях (філія ГСЦ МВС).
Листом від 29.07.2024 року №31/33/17/т-Зб-31-2024 відповідач запросив надіслати документи: розрахунок вислуги років для призначення пенсії від 09.04.2019, архівний витяг з наказу від 09.04.2019; грошовий атестат №20, довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення від 11.04.2019 №693/124/21/01-2019.
Листом від 09.02.2024 позивач надіслав відповідачу запитувані документи.
Листом від 09.09.2024 № 31/33/17/Т-450-436-2024 відповідач залишив без розгляду заяву ОСОБА_1 від 24.07.2024 року в зв`язку з тим, що питання призначення пенсії позивачу вже розглядалося в судовому порядку та ухвалено рішення про відмову в задоволені позову у справі №620/1992/19, оскільки у позивача відсутня необхідна календарна вислуга років. 
Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду з цим позовом.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що, хоча відповідач і не наділений повноваженнями повертати заяву про призначення пенсії за вислугу років без розгляду, проте судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено відсутність у позивача права на пенсію за вислугою років в зв`язку з відсутністю необхідної вислуги в календарному обчисленні.
Отже, незважаючи на те, що у відповідача відсутні повноваження на повернення без розгляду заяви позивача про призначення пенсії за вислугу років, проте скасування рішення Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях (філія ГСЦ МВС) щодо залишення без розгляду заяви від 24.07.2024 про призначення пенсії не захистить права позивача в обраний ним спосіб.
Оцінка суду.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які проходили службу, зокрема, в органах внутрішніх справ, Національній поліції є Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ), який має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.
На підставі пункту «б» статті 1-2 Закону №2262 право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту, особи начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань.
Відповідно до абзацу сьомого пункту «а» частини першої статті 12 Закону №2262 пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.
Згідно зі статтею 48 Закону № 2262 заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.
У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику роз`яснюється, які документи він повинен надати додатково. При наданні ним цих документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою, зазначені в частині першій цієї статті.
Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 02.03.2023 № 10-1 чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок №3-1) 
Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку №3-1 заява про призначення пенсії за вислугу років (…) подається (…) особою, яка має право на пенсію згідно із Законом або відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (заява про призначення/перерахунок пенсії), до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій (…) Міністерства внутрішніх справ України (…) за останнім місцем служби.
Згідно з розділом ІІІ Порядку № 3-1 уповноважений орган (структурний підрозділ) у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і подання про призначення пенсії і направляє до органу, що призначає пенсії.
Уповноважений орган (структурний підрозділ) надає допомогу особі в одержанні необхідних для призначення пенсії документів.
У разі якщо підготовлено не всі необхідні документи для призначення пенсії, то подаються наявні, а документи, яких не вистачає, подаються додатково.
Копії документів, необхідних для призначення пенсії, що подаються уповноваженим органом (структурним підрозділом) до органу, що призначає пенсію, мають бути завірені цим уповноваженим органом (структурним підрозділом) або органом, в якому особа проходила військову службу (службу), в установленому порядку.
Наказом Міністерства внутрішніх справ від 17.09.2018 № 760 затверджено Інструкцію про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з інших соціальних питань (далі - Інструкція в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
На підставі пункту 1 розділу І Інструкції ця Інструкція визначає процедуру організації, зокрема, в Міністерстві внутрішніх справ України роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно із Законом № 2262-ХІІ.
Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції уповноважені структурні підрозділи - визначені МВС, ЦОВВ та Національною гвардією України структурні підрозділи, на які покладено функції з підготовки та подання до органів, які призначають пенсії, необхідних для призначення пенсій документів.
Згідно з підпунктами 1,4 пункту 1 розділу ІІ Інструкції уповноважені структурні підрозділи:
-організують роботу з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсію відповідно до чинного законодавства;
-готують та подають у встановленому чинним законодавством порядку до органів, які призначають пенсії, документи для призначення (перерахунку) пенсій
Як визначено пунктом 1 розділу ІІІ Інструкції уповноважені структурні підрозділи:
1) приймають від особи, яка набула право на пенсію відповідно до Закону, заяву про призначення пенсії, документи згідно з Порядком.
Не пізніше наступного робочого дня інформують письмово в довільній формі підрозділи персоналу (кадрового забезпечення) та фінансового забезпечення (бухгалтерські підрозділи) про необхідність оформлення та подання уповноваженому структурному підрозділу документів для призначення (перерахунку) пенсії;
2) здійснюють перевірку обчислення вислуги років (страхового стажу) для призначення пенсії; (…)
4) у разі якщо до заяви про призначення пенсії не додано необхідних для цього документів, витребовують їх від відповідного підрозділу персоналу (кадрового забезпечення) та підрозділу фінансового забезпечення (бухгалтерського підрозділу) (…)
5) у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії та всіх необхідних документів оформлюють особі, якій оформлюється пенсія, подання про призначення пенсії за формою, установленою Порядком, та направляють до органу, що призначає пенсії, за місцем проживання особи (…)
Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Інструкції підрозділи персоналу (кадрового забезпечення) апарату МВС, територіальних органів з надання сервісних послуг МВС, закладів, установ та підприємств, що належать до сфери управління МВС, ЦОВВ та Національної гвардії України:
1) обчислюють вислугу років та за потреби страховий стаж особи, яка набула право на пенсію, оформлюють розрахунок вислуги років для призначення пенсії (далі - розрахунок вислуги років) (додаток 3).
В 5-денний строк після отримання інформації про прийняття від особи заяви про призначення пенсії розрахунок вислуги років разом з іншими документами, зазначеними в підпункті 1 цього пункту, подається до уповноваженого структурного підрозділу.
Наказом Головного сервісного центру МВС від 29.04.2024 № 77 «Про затвердження змін до деяких положень регіональних сервісних центрів ГСЦ МВС (філій ГСЦ МВС)» затверджено зміни до деяких положень про регіональні сервісні центри ГСЦ МВС (філії ГСЦ МВС).
Згідно із Положенням про сектор з пенсійних питань з обслуговування Чернігівської області (м. Чернігів) регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях (філія ГСЦ МВС), затвердженим наказом регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях від 01.05.2024 № 1 до основних завдань Сектору належить, зокрема, оформлення документів для призначення пенсій та отримання пільг колишнім особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, військовослужбовцям Національної гвардії України, внутрішніх військ МВС, членам їхніх сімей відповідно до, зокрема, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Аналіз вищезазначених положень свідчить, що у відповідача відсутні повноваження повертати без розгляду заяву про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ.
Проте, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.09.2019 у справі №620/1992/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2020, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною відмови у призначенні пенсії за вислугу років; зобов`язання призначити пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ.
Рішення суду набрало законної сили 21.04.2020 року.
Рішенням у справі №620/1992/19 встановлено, що станом на дату звільнення позивача вислуга років складала календарна 19 років 02 місяці 04 дні при необхідних 22 роки 06 місяців, що не дає ОСОБА_1 права на призначення пенсії.
Суд зазначає, що вирішальним в цій справі є наявність у особи, яка звертається до уповноваженого органу з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262, права на таку пенсію.
Такий висновок підтверджується нормами п. «а» ч.1 ст.12 Закону №2262, п.2 розділу І Порядку №3-1, п.1 розділу ІІІ Інструкції, які передбачають, що відповідні заяви про призначення пенсії подаються особами та приймаються від осіб, які мають право на пенсію відповідно до п. «а» ч.1 ст.12 Закону №2262.
Щодо доводів позивача про наявність у нього необхідної календарної вислуги років у пільговому обчисленні суд зазначає наступне.
Верховний Суд в постанові від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 у справі № 295/6301/17 та від 19.09.2018 у справі №725/1959/17 та дійшов висновку, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі постанова № 393). Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 у справі №480/4241/18 дійшов наступних правових висновків:
1. В цілях Закону № 2262 календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).
2. Для призначення пенсій за вислугу років за Законом № 2262 календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до постанови №393.
Наведені вище правові висновки Верховного Суду свідчать, що передбачена постановою №393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону №2262 і положенням цього Закону не суперечили на час звільнення позивача зі служби.
Разом з цим, на час звернення позивача до відповідача із заявою від 24.07.2024 про призначення пенсії за вислугу років відповідно Закону № 2262, до постанови № 393 внесені зміни в частині обчислення календарної вислуги років при призначенні пенсії постановами Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 та від 07.09.2022 № 999, якими Уряд чітко розмежував порядок розрахунку календарної вислуги років та порядок визначення розміру пенсії.
Відповідно до цих змін, які були чинними на час звернення ОСОБА_1 до відповідача із заявою від 24.07.2024 року, передбачено пільгове обрахування вислуги років для визначення розміру пенсії.
У свою чергу, Верховний Суд у від 10 грудня 2024 року у справі №520/5695/23 в касаційному порядку, у постанові від 10.12.2024 виснував, що до правовідносин, пов`язаних з призначенням пенсії за вислугу років відповідні правові норми, зокрема, постанови №393 підлягають застосуванню в тій редакції, яка була чинна на момент звернення особи до уповноваженого органу (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій із відповідною заявою.
Верховний Суд вказав на існування двох різних правових вимірів вислуги років, які стосуються осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом:
-вислуга років для призначення пенсії відповідно до статті 12 Закону №2262;
-вислуга років для визначення розміру пенсії, призначеної відповідно до статті 12 Закону №2262.
Верховний Суд сформував у вищезазначеній справі правовий висновок: призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону №2262 особам, які звільнені зі служби в поліції і звернулись із заявою для оформлення та направлення документів до пенсійних органів після 19.02.2022 (набрання чинності постановою № 119, якою внесені зміни до постанови №393), здійснюється виходячи з обчислення календарної вислуги років.
Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 звернувся з заявою про оформлення документів для призначення пенсії за вислугу років на підставі Закону №2262 24 липня 2024 року, після набрання чинності постановою №119, то суб`єкт владних повноважень не має законних можливостей для прийняття рішення з урахуванням попереднього нормативно-правового регулювання, яке є нечинним, відтак його рішення та дії в цих випадках не можуть вважатися протиправними.
В контексті спірних правовідносин варто вказати, що юридичний факт у вимірі справи, що розглядається, - це конкретні соціальні обставини у формі дії чи події, з якими норми права пов`язують юридичні наслідки, тобто виникнення, зміну чи припинення правовідносин, набуття певних прав і обов`язків.
Визначальним юридичним фактом у справі, що розглядається, є саме звернення позивача до відповідача з приводу оформлення на направлення документів для призначення пенсії, тобто звернення до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях у 2024 році, коли чинне законодавство містило положення про врахування виключно календарної вислуги років для призначення пенсії за вислугу років.
Отже, часом виникнення спірних відносин у цій справі є момент звернення позивача з вимогою до відповідача про підготовку пакету документів для подачі до пенсійного органу (липень 2024 року), а не час звільнення позивача зі служби (2015 рік).
Як свідчать матеріали справи, позивач одразу після звільнення зі служби у листопаді 2015 року не реалізував своє право на призначення пенсії за вислугу років, а звернувся до відповідача з метою оформлення необхідних документів та їх направлення до пенсійного органу для призначення пенсії лише у липня 2024 року. 
Суд наголошує, що наявність в особи певного права не означає його автоматичної реалізації. У позивача в 2015 році, при звільненні, було право на призначення пенсії (на підставі чинного тоді законодавства), натомість він його не реалізував шляхом вчинення визначених законодавством дій. 
Однак на момент звернення до відповідача в 2024 році законодавство зазнало певних змін і вже по-іншому врегульовувало питання обрахунку вислуги років та визначило необхідною умовою для призначення пенсії за вислугу років наявність необхідної календарної вислуги років, без можливості її пільгового (кратного) обчислення для цієї мети.
З огляду на вищевикладене, на день звільнення позивача зі служби його вислуга років в календарному обчисленні складала 19 років 02 місяці 04 дні, при необхідних 22 роки 6 місяців і більше, тому на момент звернення позивача до відповідача із заявою про оформлення та подання документів до пенсійного органу для призначення пенсії за вислугу років, у ОСОБА_1 відсутнє право на таку пенсію, а відтак у Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях не виник обов`язок в оформленні та направленні документів до пенсійного органу, необхідних для призначення пенсії за вислугу років.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що залишаючи заяву позивача від 24.07.2024 року без розгляду за наявності чинного законодавчого регулювання спірних питань та судового рішення у справі №620/1992/19, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Законом № 2262 та Порядком № 393.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Відповідно до статті 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2025 року у справі №620/3281/25 - залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2025 року у справі №620/3281/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 15 липня 2026 року.
Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 15 липня 2026 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді В.О. Аліменко

О.В. Епель