| 1 | Справа № 335/4680/26  2/335/2825/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2026 року Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого судді      Соболєвої І. П., 
за участі секретаря судового засідання   Караулова Б. Д.,
позивача       ОСОБА_1 ,
представника позивача     адвоката Тульчевського О. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, б. 107б, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Тульчевського Олександра Володимировича до Запорізької міської ради про встановлення факту постійного проживання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Тульчевського О. В. звернувся до суду з позовом до Запорізької міської ради про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 
В обґрунтування заяви зазначає, що 04.04.2024, за місцем свого постійного проживання та місцем реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1 , помер дядько ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщинана 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності: батькові позивача ОСОБА_3 – 1/2 частка, та дядькові позивача ОСОБА_2 – 1/2 частка. 
За життя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 15.05.2003 складений заповіт, відповідно до якого він заповів належну йому на праві власності частину квартири АДРЕСА_2 , позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Будучі впевненим в тому, що позивач прийняв спадщину після смерті свого дядька, оскільки він з 2003 року до часу відкриття спадщини постійно проживав разом із дядьком в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , далі, 18.02.2026 він звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коваленко В. В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Однак, приватним нотаріусом позивачу було повідомлено про відсутність підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину на майно ОСОБА_2 в безспірному порядку, оскільки надані до спадкової справи документи не доводять факт проживання позивача разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому позивач пропустив строк для прийняття спадщини, йому рекомендовано звернутися до суду щодо вирішення спірних питань по спадщині. 
Позивач вважає, що він прийняв спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі частини третьої ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 
Враховуючи те, що відсутні інші спадкоємці, які прийняли спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які б могли дати письмову згоду на подання позивачем заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, та в зв`язку з тим, як вважає позивач, що він прийняв спадщину своєчасно, так як з 2003 року постійно проживав разом із спадкодавцем по час відкриття спадщини, проте не може реалізувати своє право на спадщину, оскільки в нього відсутні відповідні документи, які б підтверджували факт постійного проживання позивача разом з спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини, він не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, та вимушений звернутися до суду з цим позовом про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. 
З цих підстав просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 2-7).
Ухвалою судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 30.04.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження із розглядом справи в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання, встановлено сторонам строки на подання заяв по суті справи. Цією ж ухвалою витребувано від Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради інформацію про осіб місце проживання яких зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 . Також задоволено заяву про виклик свідків (а.с. 23 – 24.).
05.05.2026 від Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради надійшла витребувана судом інформація (а.с. 82).
Ухвалою суду від 24.06.2026 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду, викликано у судове засідання свідків (а.с. 91).
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Тульчевський О. В. в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити.
Представниця відповідача Запорізька міської ради в судове засідання не з`явилася. 21.05.2026 в підсистемі Електронний суд ЄСІТС судом отримано заяву представниці відповідача Мірошниченко О. О. про розгляд справи за відсутності представниці відповідача. Крім того, зазначила, що у вирішенні справи покладаються на розсуд суду та просять винести рішення у відповідності до вимог чинного законодавства (а.с. 84).
18.08.2026 суд завершив розгляд справи та перейшов до стадії ухвалення рішення, оголосивши перерву для складання повного тексту до 26.08.2026. 
Суд, дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення позивача, його представника, допитавши свідків, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є племінником ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується:
- копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 виданим Відділом ЗАГС Шевченківського райвиконкому м. Запоріжжя 08.07.1982, актовий запис № 1275 від 08.07.1982, в якому записано, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , та його батьками записані: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 12); 
- копією свідоцтва про народження батька ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , серії НОМЕР_2 виданим повторно Орджонікідзевським районним бюро ЗАГС м. Запоріжжя 30.09.1959, актовий запис № 1618 від 05.06.1954, в якому записано, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , та його батьками записані: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 13).
- копією свідоцтва про народження дядька ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , серії НОМЕР_3 виданим повторно Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського району м. Запоріжжя, Україна 14.09.2000, актовий запис № 3042 від 21.12.1955, в якому записано, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його батьками записані: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 14). 
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер, про що 04.04.2024 Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено відповідний актовий запис № 602 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 (а.с. 9).
Смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , настала без ознак насильницької смерті або підозри на таку, причина якої встановлювалась без патологоанатомічного розтину лікарем КНП «ЦПМСД №10», про що була видана довідка про причину смерті до форми 106/о № 16/2 від 04.04.2024 (а.с. 10).
Згідно копії паспорту, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).
Після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності: ОСОБА_3 (батькові позивача) – 1/2 частка, та ОСОБА_2 (дядькові позивача) – 1/2 частка, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_5 виданим 30.12.1993 виконавчим комітетом Орджонікідзевської районної ради народних депутатів м. Запоріжжя (а.с. 15) та свідоцтвами про право на спадщину за законом № 1-989 та № 1-991 виданими 16.10.2025 Коваленко В.В. державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори (а.с. 16, 17).
За життя, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 15.05.2003 заповів належну йому на праві власності частину квартири АДРЕСА_2 , позивачу ОСОБА_1 , що підтверджується заповітом складеним 15.05.2003 та посвідченим Коваленко В.В. державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за № 1-471 (а.с. 18). 
18.02.2026 позивач звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коваленко В. В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
18.02.2026 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Коваленко В. В. позивачу було надано роз`яснення щодо оформлення спадщини № 21/01-16 від 18.02.2026, в якому зазначено наступне:
«Додатково до наданої усної консультації з приводу оформлення спадщини та видачі Вам свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Третьою Запорізькою державною нотаріальною конторою 15.05.2003 року за реєстровим №1-471 від імені ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , що на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , роз`яснюю наступне: 
Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємці за заповітом чи за законом мають право прийняти спадщину або не прийняти її. Строк для прийняття спадщини визначений статтею 1270 ЦК України та становить - шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 
Відповідно до ст. 1272 ЦК України - якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що її не прийняв.
Виняток становлять ті спадкоємці, які згідно частини 3 ст. 1268 ЦК України, постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та які документально підтвердили факт сумісного проживання/ реєстрації. 
Вивчивши документи, надані вами нотаріусу було встановлене наступне: місце реєстрації спадкодавця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 . Місце Вашої реєстрації, зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 з 02.09.1999 року по наступний час, що підтверджується наданими документами, тобто у вас відсутній факт прийняття спадщини на час смерті спадкодавця. 
Виходячи з вищенаведеного, не вбачається підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в безспірному порядку. Пропоную звернутися до суду для вирішення спірних питань по спадщині.» (а.с. 19). 
Як вбачається з матеріалів справи, місце проживання позивача ОСОБА_1 зареєстроване в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , з 02.09.1999 по теперішній час, що підтверджується відміткою про місце проживання проставленою на ст. 11 паспорту громадянина України позивача серії НОМЕР_6 виданого 02.09.1999 (а.с. 21). 
Але з 2003 року позивач за згодою співвласників вселився та фактично постійно проживав в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , разом з дядьком ОСОБА_2 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ) по час відкриття спадщини. 
Крім того, у вказаній квартирі разом з позивачем та ОСОБА_2 по час відкриття спадщини за згодою співвласників також проживали дружина позивача ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та донька позивача ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з народження. 
Позивач, його дружина та донька проживають у вказаній квартирі по теперішній час. 
Факт того, що ОСОБА_7 є дружиною позивача підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_7 виданим 26.06.2004 Відділом РАЦС Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя, Україна, актовий запис 140 (а.с. 22). 
Факт того, що ОСОБА_7 є донькою позивача підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_8 виданим 21.12.2004 Відділом РАЦС Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя, Україна, актовий запис № 750 від 21.12.2004, в якому записано, що ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 , та її батьками записані: ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (а.с. 23). 
Факт того, що позивач ОСОБА_1 постійно проживав разом з дядьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини підтверджується таким. 
Відповідно до відповіді начальника відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області №32479-2026 від 06.03.2026, наданої на адвокатський запит адвоката Тульчевського О. В., стосовно надання інформації відносно померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомляється, що 04.04.2024 до відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення від працівників ритуальної служби за фактом раптової смерті ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане звернення було зареєстровано до ІПНП за № 7666…» (а.с. 24). 
Відповідно до висновку щодо ненасильницької смерті людини за місцем проживання, складеним ОП відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області за результатами огляду трупа померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , дружиною позивача, подано повідомлення про виявлення трупа, вона надала працівнику підрозділу Національної поліції, який склав висновок, доступ до житла за адресою: АДРЕСА_1 , та висновок було складено в її присутності (а.с. 25). 
Згідно відповіді директора КНП «Лівобережний ЦПМСД №1» ЗМР № 0556/01 08 від 13.03.2026, наданої на адвокатський запит адвоката Тульчевського О. В., Комунальне некомерційне підприємство «Лівобережний центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Запорізької міської ради повідомляє, що «Інформація щодо наявності укладеної декларації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 32 Конституції України не може бути надана без його згоди. 
Згідно медичної документації, ОСОБА_2 спостерігався за місцем проживання з 2007-го року. Декларація укладена 06.07.2018 року, довірена особа пацієнта для повідомлення у разі настання екстреного випадку - ОСОБА_8 . 
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка мешкає за адресою АДРЕСА_1 , зверталась до сімейного лікаря ОСОБА_9 23.03.2021, 30.06.2021, 26.10.2021, 31.10.2023 (отримала електронне направлення на прийом до лікаря-невролога». (а.с. 26). 
Отже, дружина позивача ОСОБА_7 мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , та дядько позивача ОСОБА_2 під час укладання 06.07.2018 декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, дія якої припинилася внаслідок смерті пацієнта (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ), визначив її довіреною особою для повідомлення у разі настання екстреного випадку з пацієнтом. 
Згідно декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу № 0001-АТХ5-ЕМА0 від 19.04.2022 яка була укладена позивачем із лікарем-терапевтом ТОВ «Вітацентр», місця фактичного проживання або перебування (п. 1.11 Декларації) ОСОБА_1 визначено: АДРЕСА_1 (а.с. 27). 
Згідно відповіді директора Запорізької гімназії № 78 ЗМР № 01-26/111 від 23.03.2026, наданої на адвокатський запит адвоката Тульчевського О. В., ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дійсно навчалася в Запорізькій гімназії № 78 Запорізької міської ради з першого (01.09.2011) по одинадцятий клас (01.07.2022). Фактичним місцем проживання було вказано: АДРЕСА_1 , про що свідчать записи в Алфавітних книгах закладу освіти (запис №Н-200 Алфавітної книги запису учнів №6, розпочатої 04.09.2006 року (додаток 1), запис №Н-221 Алфавітної книги запису учнів №7, розпочатої 01.06.2017 року (додаток 2)), наказ про зарахування у списки школи учнів 1-А класу від 31.08.2011 №57, наказ про випуск учнів 11-х класів від 01.07.2022 №43-р…» (а.с. 28). 
Як випливає із платіжних інструкцій (квитанцій) АТ Приватбанк у кількості 53 шт. та за 2024 рік у кількості 24 шт., ОСОБА_1 сплачує житлово-комунальні послуги надані на забезпечення умов проживання осіб у кватирі за адресою: АДРЕСА_1 , за 2023 рік (а.с. 30-68).
Згідно свідоцтва про поховання № 257260 виданого 05.04.2024 СКП «Запорізька ритуальна служба» батьком позивача ОСОБА_3 здійснено поховання померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 (а.с. 69).
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , кожен окремо, підтвердили, що знають ОСОБА_1 , його дружину ОСОБА_7 та їхню доньку, які з 2003 року переїхали жити до дядька ОСОБА_2 , у квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , доглядали його, допомагали йому, піклувалися, були однією сім`єю, також займалися його похованням, отже вони всі разом постійно проживали за вказаною адресою з 2003 року по день смерті ОСОБА_2 .
Судом також встановлено, що після 04.04.2024 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не заводилась, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 84220068 виданою 18.02.2026 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Коваленко В. В. (а.с. 20).
Згідно витребуваних відомостей з департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 01.05.2026 №06.4-06/02/15104, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані особи відсутні (а.с.82).
На підставі ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року – доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.
Метою звернення позивача до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.
Відповідно до ухвали №505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.»
Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України №6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.
Відповідно до правового висновку, висловленого у Постанові Верховного Суду від 10.01.2019 у справі №484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.
Згідно з ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №505/2085/14-ц від 14.09.2016, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03.11.2010 та Постанові Верховного Суду № 336/709/18-ц від 07.11.2018.
Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).
При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.
Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.
В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини в такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.
Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Метою встановлення факту спільного проживання позивача зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
З урахуванням вищенаведеного, суд не має підстав ставити під сумнів у сукупності наданих доказів достовірність та правдивість фактів, повідомлених позивачем та підтверджених наданими письмовими доказами, а також поясненнями свідків, наданими у судовому засіданні, стосовно того, що ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 на день смерті свого дядька ОСОБА_12 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , постійно проживав з ним, із своєю дружиною та дитиною однією сім`єю в квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність повідомлених свідками обставин, які підтверджуються іншими доказами. Докази, які б спростовували даний факт в матеріалах справи відсутні.
Таким чином, надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт спільного проживання з померлою. 
З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76 – 82, 89, 258 – 259, 263 – 265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Тульчевського Олександра Володимировича до Запорізької міської ради про встановлення факту постійного проживання задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період з 2003-го року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення складене в повному обсязі 26.08.2026.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_9 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .
Відповідач – Запорізька міська рада, ЄДРПОУ 04053915, місцезнаходження юридичної особи: проспект Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69126.

Суддя         І. П. Соболєва