ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2026 року | справа № 380/343/26

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костецького Н.В. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства «Закритого недиверсифікованого венчурного корпоративного інвестиційного фонду «Лоудстар» (вул. Князів Острозьких, 8, м.Київ, ЄДРПОУ 41788990) до Львівської міської ради (пл. Ринок, 1, м. Львів, код ЄДРПОУ 04055896), Офісу охорони культурної спадщини Львівської міської ради (вул. Валова, 20, м.Львів, код ЄДРПОУ 26256659), Виконавчого комітету Львівської міської ради (пл. Ринок, 1, каб. 205, м. Львів, код ЄДРПОУ 26256622), за участі третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Патриаком» (вул. Острозьких Князів, 8, м. Київ, код ЄДРПОУ 33880611) про визнання протиправною та скасування постанови,-
встановив:
На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Закритого недиверсифікованого венчурного корпоративного інвестиційного фонду «Лоудстар» ( далі – позивач) до Львівської міської ради ( далі – відповідач-1), Офісу охорони культурної спадщини Львівської міської ради (далі – відповідач2), Виконавчого комітету Львівської міської ради (далі – відповідач-3), за участі третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Патриаком» (далі - ТзОВ«Патриаком», третя особа) у якій просить суд:
- визнати протиправною та скасувати Постанову Львівської міської ради про накладення фінансових санкцій за порушення законодавства про охорону культурної спадщини від 19.12.2025 №13;
- стягнути судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач отримав постанову Львівської міської ради від 19.12.2025 №13 «Про накладення фінансових санкцій за порушення законодавства про охорону культурної спадщини». Підставою для її прийняття Постанови став акт про вчинення порушення законодавства у сфері охорони культурної спадщини від 04.12.2025, відповідно до якого зазначено про порушення позивачем ч. 2, 4 ст. 24 Закону України «Про охорону культурної спадщини», що полягало у користуванні пам`яткою з порушенням визначених або встановлених режимів використання, із внесенням змін доповнень пам`ятки без забезпечення збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо та всупереч забороні про зміну призначення пам`ятки, її частин та елементів, робити написи, позначки на ній, на її території та в її охоронній зоні, зокрема, замінено віконні заповнення, вхідні двері та балконний блок з дерев`яних на металопластикові, без письмового дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини, у пам`ятці архітектури місцевого значення розташованої за адресою: м. Львів, вул. Шевченка Т., 60, охоронний № 5690-Лв, згідно Наказу Міністерства культури та інформаційної політики України «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України» від 18.01.2021 року №14. Відтак відповідно до Закону України «Про охорону культурної спадщини» на позивача накладено фінансову санкцію у вигляді штрафу в розмірі 170 000,00 грн за недодержання вимог щодо захисту, збереження, утримання та використання пам`ятки. Вважаючи постанову Львівської міської ради від 19.12.2025 №13 протиправною, позивач звернувся із цим позовом до суду.
Ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідач-2 проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві, запереченні та додаткових поясненнях. Зазначає, що з аналізу наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що ТОВ «ПАТРИАКОМ» не отримувало спеціального письмового дозволу уповноваженого органу охорони культурної спадщини на заміну автентичних віконних заповнень, вхідних дверей та балконного блоку пам`ятки архітектури місцевого значення, розташованої за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 60. Висновок Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради від 04.07.2016 № 04-1455 має виключно інформаційно-умовний характер, не є дозволом на виконання будь-яких робіт та містить застереження щодо необхідності отримання відповідних дозволів і погоджень у порядку, встановленому чинним законодавством. Наявність реставраційного завдання, проектної документації та дозволу на виконання будівельних робіт не свідчить про правомірність зміни автентичних елементів пам`ятки без окремого письмового дозволу органу охорони культурної спадщини, зокрема щодо заміни віконних заповнень, вхідних дверей та балконного блоку з дерев`яних на металопластикові. Таким чином, заміна віконних заповнень та дверей у пам`ятці архітектури місцевого значення була здійснена з порушенням вимог частин другої та четвертої статті 24 Закону України «Про охорону культурної спадщини», що обґрунтовано стало підставою для складання Акта про вчинення порушення від 04.12.2025 та винесення постанови Львівської міської ради про накладення фінансових санкцій № 13 від 19.12.2025. Відповідно до охоронного договору, власник зобов`язується негайно повідомляти орган охорони культурної спадщини про будь-яке руйнування, пошкодження, аварію чи іншу обставину, що заподіяла шкоди пам`ятці( її частині), і своєчасно вживати заходів для приведення пам`ятки ( її частини) в належний стан. Отже, у разі набуття права власності на будинок №60 на вул. Шевченка у Львові з уже заміненими металопластиковими вікнами та дверима, АТ «Лоудстар» мало негайно повідомити Офіс охорони культурної спадщини про виявлене порушення. Неінформування органу та невжиття заходів щодо відновлення автентичних елементів становить продовження порушення режиму використання пам`ятки та обґрунтовує правомірність накладених фінансових санкцій. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Відповідач-1 та відповідач-3 відзиву на позов не подали. Про розгляд справи повідомлялися належним чином, що підтверджується довідками про доставку копії ухвали про відкриття провадження у справі до електронного кабінету користувача ЄСІТС.
Станом на момент розгляду цієї справи жодних заяв по суті справи на адресу суду не надходило. При цьому, суд враховує, що згідно з ч.4 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) подання заяв по суті справи є правом учасників справи, а неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову. Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Третя особа пояснень на позов не подала. Про розгляд справи повідомлялася належним чином, що підтверджується довідкою про доставку копії ухвали про відкриття провадження у справі до електронного кабінету користувача ЄСІТС.
Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.
Право власності АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЛОУДСТАР» на об`єкт - будівлю під літерою «Б-4» загальною площею 1310,7 квадратних метрів, розташований за адресою: місто Львів, вулиця Шевченка, 60, реєстраційний номер в ДРРПНМ 1368633146101, було зареєстроване 05 червня 2025 року на підставі Договору про задоволення вимог іпотекодержателя, укладеного з попереднім власником будівлі – Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАТРИАКОМ» 05.06.2025 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.06.2025 №430128927.
19 січня 2026 року був укладений Охоронний договір на пам`ятку культурної спадщини або її частину № 13/26, відповідно до п. 1 якого АТ «ЛОУДСТАР» взяло на себе зобов`язання щодо охорони «Житловий будинок комплексу будівель Великого парового млина "Тома і сина" 1861 р.; 1894 р.» - пам`ятки архітектури місцевого значення занесеної до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, охоронний № 5690-Лв , відповідно до Наказу Міністерства культури та інформаційної політики «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України від 18.01.2021 №14, що розташована за адресою: м. Львів , вул. Шевченка Т., 60.
19.12.2025 на підставі акта про вчинення правопорушення законодавства про охорону культупної спадщини від 04.12.2025 заступником міського голови з гуманітарних питань Кулинич Іриною Вікторівною щодо позивача винесено постанову про накладення фінансових санкцій в розмірі 170000,00 грн за порушення законодавства про охорону культурної спадщини. Штраф накладено за користуванні пам`яткою з порушенням визначених або встановлених режимів використання, із внесенням змін доповнень пам`ятки без забезпечення збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо та всупереч забороні про зміну призначення пам`ятки, її частин та елементів, робити написи, позначки на ній, на її території та в її охоронній зоні, зокрема, замінено віконні заповнення, вхідні двері та балконний блок з дерев`яних на металопластикові, без письмового дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини , а саме приміщення розташованого за адресою: м. Львів, вул. Шевченка Т., 60, охоронний № 5690-Лв.
Позивач зазначає, що оскільки АТ «ЛОУДСТАР» не вчиняло жодних дій по заміні віконних заповнень, вхідних дверей та балконного блоку з дерев`яних на металопластикові, у приміщеннях будівлі під літ. Б-4, загальною площею 1310,7 кв.м., розташованої у пам`ятці архітектури місцевого значення за адресою: м. Львів, вул. Шевченка Т., 60. На момент набуття АТ «ЛОУДСТАР» права власності на будівлю під літерою «Б-4» загальною площею 1310,7 кв.м., розташовану за адресою: місто Львів, вулиця Шевченка, 60, (охоронний № 5690-ЛВ будівлі), відповідні роботи по заміні віконних заповнень, вхідних дверей та балконного блоку з дерев`яних на металопластикові вже були проведені, й АТ «ЛОУДСТАР» набуло право власності на будівлі в тому стані, в якому будівля перебуває й на даний час.
Позивач вважає такі дії щодо винесення Постанови Львівської міської ради № 13 від 19.12.2025 «Про накладення фінансових санкцій за порушення законодавства про охорону культупної спадщини» протиправними, відтак звернувся із вказаним позовом до суду.
При прийнятті рішення суд керується такими нормами права.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулюються Законом України від 08.06.2000 № 1805-III «Про охорону культурної спадщини» (далі- Закон № 1805-III).
Відповідно до ч. 1 статті 13 Закону № 1805-ІІІ об`єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категоріями національного та місцевого значення пам`ятки. Порядок визначення категорій пам`яток встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ч. 1 статті 17 Закону № 1805-III пам`ятка культурної спадщини, крім пам`ятки археології, може перебувати у державній, комунальній або приватній власності. Суб`єкти права власності на пам`ятку культурної спадщини визначаються згідно із законом.
Важливість забезпечення особливої охорони нерухомих об`єктів культурної спадщини та пріоритетності цього завдання для держави України неодноразово підкреслювались у правозастосовчій практиці Верховного Суду, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.09.2023 у справі № 910/8413/21.
У цій постанові Великої Палати Верховного Суду (пункти 117– 130) наводились мотиви про те, що нерухомі об`єкти культурної спадщини, на відміну від іншого нерухомого майна, мають особливу правову природу. Такі об`єкти мають певні характерні властивості, з огляду на які вони мають цінність не тільки як нерухоме майно («матеріальну» цінність), а набувають історико-культурну цінність («нематеріальну», ідеологічну цінність).
Така «нематеріальна» цінність культурної спадщини не з`являється одразу після побудови нерухомого майна. Вона формується десятиліттями та століттями, оскільки суспільство може лише успадкувати її від попередніх поколінь.
Тому руйнування нерухомого об`єкта культурної спадщини завдає шкоди не лише його власнику або володільцю (які втратять внаслідок цього нерухоме майно), а і суспільству в цілому (оскільки разом із нерухомим майном буде безповоротно втрачено його «нематеріальну» історико-культурну цінність, що формувалась протягом поколінь).
З огляду на це нерухомі об`єкти культурної спадщини потребують особливої охорони, у тому числі – з боку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, для яких така охорона є одним із пріоритетних напрямків діяльності.
Відповідно до статті 23 Закону № 1805-ІІІ усі власники пам`яток культурної спадщини, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.
Згідно з статті 24 Закону № 1805-ІІІ власник або уповноважений ним орган, користувач зобов`язані утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору.
Використання пам`ятки має здійснюватися відповідно до визначених або встановлених режимів використання, у спосіб, що потребує якнайменших змін і доповнень пам`ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо.
Статтею 25 Закону № 1805-ІІІ визначено, що надання об`єктів культурної спадщини, що є пам`ятками, в користування юридичним та фізичним особам з науковою, культурно-освітньою, туристичною та іншою метою здійснюється з дотриманням встановлених цим Законом вимог. Юридичні та фізичні особи, у користуванні яких перебувають пам`ятки, відповідають за їхню збереженість і зобов`язані дотримувати вимог органів охорони культурної спадщини. Юридичні та фізичні особи зобов`язані забезпечити збереженість пам`яток на землях, якими вони користуються, та укладати з органами охорони культурної спадщини охоронні договори.
Статтею 44 Закону № 1805-III врегульовано питання відповідальності юридичних осіб за порушення законодавства про охорону культурної спадщини. За змістом частини 1 згаданої статті відповідний орган охорони культурної спадщини накладає фінансові санкції на юридичну особу, яка є власником або уповноваженим ним органом чи замовником робіт, зокрема: за проведення будь-яких незаконних робіт, що можуть завдати або завдали шкоди пам`ятці, її території, охоронюваній археологічній території, охоронним зонам, історичним ареалам населених місць, - у розмірі від тисячі до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абзац 2); за недодержання вимог щодо захисту, збереження, утримання, використання, реставрації, реабілітації пам`яток, у тому числі тих вимог, що передбачені охоронними договорами, умисне доведення їх до стану руйнації, - у розмірі від тисячі до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абзац 3).
Отже, законодавець чітко визначив коло суб`єктів, до яких можуть застосовуватися фінансові санкції за статтею 44 Закону № 1805-III, а саме: власник пам`ятки, уповноважений ним орган або замовник робіт. Притягнення особи до фінансової відповідальності за цією нормою вимагає встановлення органом охорони культурної спадщини належності особи до зазначеного кола суб`єктів та доведення вчинення нею конкретного протиправного діяння.
Як становлено з матеріалів справи 19.12.2025 на підставі акта про вчинення правопорушення законодавства про охорону культупної спадщини від 04.12.2025 заступником міського голови з гуманітарних питань Кулинич Іриною Вікторівною щодо АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЛОУДСТАР» винесено постанову про накладення фінансових санкцій в розмірі 170000,00 грн за порушення законодавства про охорону культурної спадщини. Штраф накладено за користуванні пам`яткою з порушенням визначених або встановлених режимів використання, із внесенням змін доповнень пам`ятки без забезпечення збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо та всупереч забороні про зміну призначення пам`ятки, її частин та елементів, робити написи, позначки на ній, на її території та в її охоронній зоні, зокрема, замінено віконні заповнення, вхідні двері та балконний блок з дерев`яних на металопластикові, без письмового дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини , а саме приміщення розташованого за адресою: м. Львів, вул. Шевченка Т., 60, охоронний № 5690-Лв.
Право власності АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЛОУДСТАР» на об`єкт - будівлю під літерою «Б-4» загальною площею 1310,7 квадратних метрів, розташований за адресою: місто Львів, вулиця Шевченка, 60, реєстраційний номер в ДРРПНМ 1368633146101, зареєстроване 05 червня 2025 року на підставі Договору про задоволення вимог іпотекодержателя, укладеного з попереднім власником будівлі – Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАТРИАКОМ» 05.06.2025 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.06.2025 №430128927.
Таким чином, сам по собі факт належності зазначеного нерухомого майна позивачу не свідчить про те, що відповідальність за виявлене правопорушення обґрунтовано покладено саме на нього. Для застосування фінансових санкцій необхідним є встановлення належного суб`єкта правопорушення, його конкретних дій або бездіяльності, а також причинного зв`язку між такими діями (бездіяльністю) та встановленим порушенням.
Однак оскаржувана постанова не містить належного обґрунтування того, що саме АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЛОУДСТАР» здійснив заміну віконних заповнень, вхідних дверей та балконного блоку з дерев`яних на металопластикові.
Окрім цього 19 січня 2026 року був укладений Охоронний договір на пам`ятку культурної спадщини або її частину № 13/26, відповідно до п. 1 якого АТ «ЛОУДСТАР» взяло на себе зобов`язання щодо охорони пам`ятки архітектури місцевого значення, що розташована за адресою: м. Львів , вул. Шевченка Т., 60.
Отже, притягнення АТ «ЛОУДСТАР» до відповідальності за порушення вимог ч. 2 ст. 24 Закону України «Про охорону культурної спадщини», а саме обов`язку утримувати пам`ятку в належному стані та дотримуватись встановленого режиму використання, можливе лише за дії (бездіяльність), вчинені після 19 січня 2026 року.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки позов заявлено до Львівської міської ради, Офісу охорони культурної спадщини Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради , враховуючи склад відповідачів, судові витрати слід стягнути з Львівської міської ради.
Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ухвалив:
Адміністративний позов акціонерного товариства «Закритого недиверсифікованого венчурного корпоративного інвестиційного фонду «Лоудстар» (вул. Князів Острозьких, 8, м.Київ, ЄДРПОУ 41788990) до Львівської міської ради (пл. Ринок, 1, м. Львів, код ЄДРПОУ 04055896), Офісу охорони культурної спадщини Львівської міської ради (вул. Валова, 20, м.Львів, код ЄДРПОУ 26256659), Виконавчого комітету Львівської міської ради (пл. Ринок, 1, каб. 205, м. Львів, код ЄДРПОУ 26256622), за участі третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Патриаком» (вул. Острозьких Князів, 8, м. Київ, код ЄДРПОУ 33880611) про визнання протиправною та скасування постанови – задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову Львівської міської ради № 13 від 19.12.2025 «Про накладення фінансових санкцій за порушення законодавства про охорону культурної спадщини», якою на акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Лоудстар» (вул. Князів Острозьких, 8, м.Київ, ЄДРПОУ 41788990) накладено фінансову санкцію (штраф) у розмірі 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень.
Стягнути на користь акціонерного товариства «Закритого недиверсифікованого венчурного корпоративного інвестиційного фонду «Лоудстар» (вул. Князів Острозьких, 8, м.Київ, ЄДРПОУ 41788990) за рахунок бюджетних асигнувань Львівської міської ради (пл. Ринок, 1, м. Львів, код ЄДРПОУ 04055896) 3328 грн 00 коп сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст судового рішення складено 07.09.2026 року.

Суддя | Костецький Назар Володимирович