КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ 

Справа №552/7657/25 
Провадження № 2/552/359/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.07.2026 року Київський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді Кузіної Ж.В.
секретар судового засідання Гасанова Т.С. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Будівельник», третя особа Виконавчий комітет Скороходівської селищної ради Полтавської області про визнання недійсним та скасування рішення, скасування рішення державного реєстратора, скасування державної реєстрації права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , Державного комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Будівельник» ( далі ДК ЖЕП «Будівельник») про визнання недійсним та скасування рішення, скасування рішення державного реєстратора, скасування державної реєстрації права власності. У позовній заяві зазначив, що 21 лютого 2025 року у ході розгляду Київським районним судом м. Полтави цивільної справи № 552/7589/24 з наданої представником Управлінням майном комунальної власності міста Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.02.2025 № 414118953 позивач дізнався, що житловий будинок АДРЕСА_1 перебуває у власності ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право власності видане ДК ЖЕП «Будівельник», що видане на підставі рішення органу приватизації ДК ЖЕП «Будівельник» від 26.01.2015 №64/1. 
Його батько ОСОБА_3 на підставі ордеру №524 від 10 грудня 1975 року, виданого Квартирно-експлуатаційною частиною Полтавського району Міністерства оборони СРСР, отримав право на зайняття квартири АДРЕСА_2 на склад сім`ї з 5-ти осіб: ОСОБА_3 - наймач, ОСОБА_4 - дружина, ОСОБА_1 - син, ОСОБА_5 - син, ОСОБА_6 - донька та всі були зареєстровані за цією адресою. Пізніше вони всі по різним причинам, крім позивача, виписались та не проживали.
Згідно з рішенням позачергової дев`ятої сесії Полтавської міської ради 23 скликання від 21.09.1999 «Про зміну назв вулиць, майданів, парків міста» головна вулиця авіа містечка була змінена на АДРЕСА_1 та Розпорядженням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 24.05.04 №401-р «номер житлового будинку АДРЕСА_3 .
Позивач, як син наймача, був прописаний за місцем проживання у зазначеній квартирі з 1981 року, а пізніше з 1986 року, проживав і проживає в ній постійно до цього часу, зареєстрований у квартирі за місцем свого проживання та є законним наймачем квартири і набув право володіння квартирою на підставі ордеру №524 від 10 грудня 1975 року. Сплачує комунальні послуги, уклав договори з обслуговуючими організаціями про надання послуг . Проживаючи та будучи зареєстрованим за місцем проживання у квартирі АДРЕСА_4 участі у приватизації державного житлового фонду не брав та має право на приватизацію даного житлового приміщення.
За інформацією КЕВ міста Полтава Міністерства оборони України житловий будинок АДРЕСА_1 на обліку за житловим фондом Міністерства оборони України не перебуває. Також не перебуває і у комунальній власності Полтавської міської територіальної громади.
Відповідач ОСОБА_2 ніколи не проживав та не був зареєстрований у буд. АДРЕСА_1 . Фактично квартира АДРЕСА_4 - це і є будинок в цілому, що становить одиницю. Відповідач ОСОБА_2 набув право власності на об`єкт нерухомого майна житловий будинок АДРЕСА_1 , який перебуває у його ОСОБА_1 законному праві користування, набутого на законних підставах його батьками на підставі ордеру №524 від І0.12.1975 року. Відповідач ОСОБА_2 приватизував житло займане не ним, а займане позивачем, приватизував житло в якому проживає не він, а проживає ОСОБА_1 , тобто відповідач ОСОБА_2 фактично приватизував чуже житло
Рішення органу приватизації ДК ЖЕП «Будівельник» від 26.01.2015 №6411 та свідоцтво про право власності, видане 26.01.2015 на підставі цього рішення прийнято з порушенням Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396.
У відповідача ДК ЖЕП «Будівельник» відсутні будь-які правові підстави та повноваження щодо прийняття рішення від 26.01.2015 №64/1 про приватизацію ОСОБА_2 житлового будинку АДРЕСА_1 та оформлення і видачі свідоцтва про право власності, серія та номер: б.н. від 26.01.2015.
Просив визнати недійсним та скасувати рішення Державного комунального житлово експлуатаційного підприємства «Будівельнию» від 26.01.2015 №64/1 про передачу у власність ОСОБА_2 житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , на підставі якого видане свідоцтво про право власності, серія та номер: б.н, від 26.01.2015. Визнати недійсними та скасувати свідоцтво про право власності, серія та номер: б.н, видане 26.01.2015 Державним комунальним житлово-експлуатаційним підприємством «Будівельник», на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 . Скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Скороходівської селищної ради Полтавської області Соць Вероніки Григорівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 64093011 від 06.07.2022 за ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 11 вересня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 15 вересня 2025 року відкрито загальне позовне провадження по справі.
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 17.11.2025 року закрито підготовче провадження. Задоволено клопотання представника позивача щодо витребування доказів.
У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причина неявки не відома, відзив на позовну заяву не направив, документи , що витребувані ухвалою суду не надав. 
Відповідач ДК ЖЕП «Будівельник» у судове засідання свого представника не направив, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суду надано відзив про не визнання позовних вимог виходячи з того, що єдиною правовою підставою для проживання позивача у квартирі повинен бути відповідний договір найму/оренди, який в даному випадку відсутній. З моменту реєстрації місця проживання позивача будь-які договори найму/оренди відсутні. Відповідно спірні відносини виникли не з договору найму (оренди) житлового приміщення. Позивач не довів, що він є особою, яка володіє квартирою або має речове право на неї з підстав, передбачених законом або договором, і що діями відповідача порушується його право законного володіння та подальшої приватизації квартири. Приймаючи до уваги те, що позивачем не доведено, що він є особою, яка володіє майном поза підставами, передбаченими договором на володіння (проживання, розпорядження), володіє квартирою без відповідного правочину (договору), відповідно діями відповідача не могло порушуватися його право володіння та можливої приватизації квартири, на час звернення з позовом до суду, так і під час розгляду цієї справи були відсутніми та є відсутні підстави та предмет позову. З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Враховуючи викладене, предмет спору у цій справі відсутній оскільки між сторонами відсутні неврегульовані питання. Факт реєстрації особи не дає їй жодних прав щодо володіння і розпорядження нерухомим майном, де така особа зареєстрована. Таким чином, у даному випадку, реєстрація місця проживання позивача була лише фактом, підтверджуючим місцезнаходження осіб і ніяким чином не може вплинути на володіння та розпорядження нерухомістю, право на яке документально підтверджено в установленому законодавством порядку за іншою особою. Відповідно, в разі задоволення позову у цій справі та набрання рішенням законної сили при скасуванні державної реєстрації прав відповідача, державний реєстратор повинен поновити записи про речові права на нерухоме майно, що існували до проведення державної реєстрації прав – за відповідачем ДК ЖЕП «Будівельник», як фактичного власника. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог та відшкодувати понесені судові витрати.
Третя особа Виконавчий комітет Скороходівської селищної рада Полтавської області
в судове засідання свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлені належно , причина неявки невідома.
Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку.
Судом установлено, що відповідно до ордеру № 524 від 10 грудня 1975 року ОСОБА_3 з сім`єю у складі: дружина ОСОБА_7 , сини ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , донька ОСОБА_6 , надано право на АДРЕСА_5 , житловою площею 2 кімнати 35,5 м2 .
Згідно поквартирної картки, за даною адресою зареєстровані: ОСОБА_3 ( наймач) та ОСОБА_7 (дружина) з 18.12.1975 року , ОСОБА_1 (син) з 13.11.1981 року, ОСОБА_5 (син) з 22.02.1983 року, ОСОБА_6 ( донька) з 09.12.1987 року. 
У послідуючому дані особи , крім позивача, зняті з реєстраційного обліку за вказаною адресою у зв`язку зі зміною місця мешкання, ОСОБА_7 знята у зв`язку зі смертю, що підтверджується довідкою виданою Управлінням будинками № 2 Полтавської КЕЧ № 52 від 02 квітня 2003 року ( а.с. 19-22).

Позивач на час розгляду справи зареєстрований у даній квартирі, яка має загальну площу 80,4 м2, житлової площі 40,5 м2. 
Згідно рішення позачергової дев`ятої сесії двадцять третього скликання від 21.09.1999 року Полтавської міської ради « Про зміну назв вулиць, майданів, парків міста» названо головну вулицю авіа містечка – АДРЕСА_1 .
Згідно розпорядження виконавчого комітету Полтавської міської ради від 24.05.2004 року № 401р «Про впорядкування нумерації житлових будинків та нежитлових будівель Полтавської КЕЧ по вул. Петра Юрченка», стара назва Полтава -4 № 23, нова назва АДРЕСА_6 . (а.с. 50-53). 
Відповідно до повідомлення Квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтави за № 874 від 09.04.2024 року , житловий будинок АДРЕСА_3 ) на обліку за житловим фондом Міністерства оборони України в квартирно-експлуатаційному відділі міста Полтава не перебуває, оскільки у 2006 році був переданий у комунальну власність територіальної громади м. Полтави (а.с.55).
Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради своїм листом від 28.03.2024 року зазначило, що житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 у комунальній власності Полтавської міської територіальної громади не перебуває.
Також, Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради на звернення позивача, листом від 15.10.2024 року роз`яснило, що у зв`язку з тим, що спірна квартира у комунальній власності Полтавської міської територіальної громади не перебуває, тому правові підстави для приватизації вказаної квартири органом приватизації житла Управління майном комунальної власності міста відсутні (а.с.62).
Квартирно-експлуатаційний відділ міста Полтава своїм листом № 542/2387 від 21.10.2024 року повідомив позивача, що кв. АДРЕСА_4 на бухгалтерському обліку КЕВ м. Полтави не перебуває, у власності за житловим Фондом Міністерства оборони України не рахується. Питання щодо приватизації рекомендовано направити до органу приватизації виконавчого комітету Полтавської міської ради ( а.с.59). 
Згідно листа Фонду державного майна України від 13.09.2024 року відомості про нерухоме майно за місцезнаходженням АДРЕСА_1 ( Полтава-4,23) від суб`єктів управління до Фонду з метою внесення до Реєстру не надавалися ( а.с. 61).
За даними ПБТІ «Інвентаризатор» реєстрація права власності на квартиру 2 станом на 01.12.2012 року за адресою АДРЕСА_1 не проводилась ( а.с. 37).
У ході судового розгляду не встановлено, що спірна квартира перебувала на балансі ДК ЖЕП «Будівельник» (а.с. 63).
На виконання ухвали суду , Департаментом з питань реєстрації Полтавської міської ради надано копію реєстраційної справи щодо об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером 2607440653080. Відповідно до реєстраційної справи, 21 лютого 2022 року ОСОБА_2 звернувся з заявою про державну реєстрацію права та їх обтяжень ( щодо права власності) , а саме реєстрації за ним права власності на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 . 
Надано також ксерокопія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26 січня 2015 року видане Державним комунальним житлово-експлуатаційним підприємством «Будівельник» на ім`я ОСОБА_2 , адреса об`єкта АДРЕСА_1 . Підстава : рішення органу приватизації ДК ЖЕП «Будівельник».
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності виданого 26.01.2015 року ,б/н, видане Державним комунальним житлово-експлуатаційним підприємство «Будівельник».
Змістом статті 41 Конституції України закріплено право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності
є непорушним.
Згідно зі статтею 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства
(стаття 15 ЦК України).
Змістом статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Відтак, визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.
Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (частина перша
статті 316 ЦК України).
Зміст права власності викладено у положеннях частини першої та другої статті 317 ЦК України, відповідно до яких власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі статтею 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.
Частинами третьою, п`ятою статті 9 ЖК України ( що дів на час виникнення правовідносин) визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.
Правові основи приватизації житла, що знаходиться в державній власності, визначені Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), квартир у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.
До об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, кімнати у гуртожитках, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму (частина перша статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).
Частинами першою - третьою статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.
Передача займаних квартир (будинків) здійснюється у спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку, кімнаті у гуртожитку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку).
Передача квартир (будинків), кімнат у гуртожитках у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.
Відповідно до частини одинадцятої статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.
Порядок передачі квартир багатоквартирних будинків, одноквартирних будинків, жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму, у власність громадян визначено Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16 грудня 2009 року (далі - Положення).
За змістом пункту 4 даного Положення передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється в приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цих квартирах (будинках), жилих приміщеннях у гуртожитку, кімнатах у комунальній квартирі, у тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника.
Пунктом 5 Положення встановлено, що передача житла у власність громадян здійснюється безоплатно виходячи з розрахунку санітарної норми (21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю).
Відповідно до пункту 17 Положення громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.
Перелік документів, надання яких є обов`язковим для здійснення приватизації, визначає пункт 18 Положень (в редакції, чинній на час приватизації спірної квартири). Так, громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; довідка про склад сім`ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі.
Як установлено судом, відповідач ОСОБА_2 набув право власності на спірну квартиру на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26 січня 2015 року видане Державним комунальним житлово-експлуатаційним підприємством «Будівельник» . Підстава : рішення органу приватизації ДК ЖЕП «Будівельник».
У той же час, суду не надано жодного доказу в розумінні ст.. 76-80 ЦПК України , що відповідач ОСОБА_2 заселився у будинок АДРЕСА_1 у встановленому законом порядку, зареєстрований за цією адресою, а тому набув підстави визначені зазначеним Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» на право його приватизації.
Позивачем надано суду належні докази, щодо підстав заселення у спірне нерухоме майно, а саме ордер, який виданий на ім`я його батька ОСОБА_3 на склад сім`ї у тому числі і позивача. Позивач ОСОБА_1 з 10.01.1986 року постійно зареєстрований у даній квартирі та фактично в ній проживає .
Згідно п.п. 4.1 Статуту ДК ЖЕП «Будівельник», затвердженого розпоряджання виконавчого комітету Полтавської міської ради від 26.01,1997р. № 58-р, майно підприємства становлять основні фонди та обігові кошти, а також цінності, вартість яких відображається на самостійному балансі підприємства.
Згідно з п.п. 4.2 Статуту ДК ЖЕП «Будівельник» майно підприємства є державною власністю. Власник майна – Полтавська обласна Рада. Орган управлінням майном - управління майном обласної Полтавської обласної державної адміністрації. Майно закр  Ухвалою господарського суду Полтавської області від 05.09.2002 р. визнано вимоги ініціюючого кредитора - ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" в сумі 1 150 725,77грн.; зобов"язано ініціюючого кредитора подати до офіційного друкованого органу (газета Верховної ради України „Голос України" або газета Кабінету Міністрів України „Урядовий кур`єр") оголошення про порушення справи про банкрутство боржника - ДК ЖЕП "Будівельник", призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Лазарєва Ф.Е., на якого згідно ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" покладено повноваження щодо нагляду та контролю за управлінням та розпорядженням майном боржника, зобов`язано розпорядника майна скласти та надати на затвердження суду реєстр вимог кредиторів боржника.іплюється за підприємством на праві повного господарського відання.
Згідно реєстру юридичних осіб, що перебуває в загальному доступі Державне комунальне житлово-експлуатаційне підприємство "Будівельник» 05.12.2024 13:12:36, 1009571740026002493, Внесення судового рішення про проведення санації боржника та призначення керуючого санацією, Підстава: судове рішення, Атрибути судового рішення: Судове рішення про проведення санації боржника та призначення керуючого санацією від 19.11.2024 № 8/471-23/1 Господарський суд Полтавської області , Дата набрання чинності: 19.11.2024.
Отже, ДК ЖЕП «Будівельник» не міг забезпечити створення та функціонування на підприємстві уповноваженого на приватизацію житла органу та відповідно, забезпечити проведення процесу приватизації відомчого житлового фонду. 
Відповідач ДК ЖЕП «Будівельник» у своєму відзиві не спростував утворення органу приватизації, який би був наділений належними повноваженнями щодо розгляду питань осіб приватизації житлових приміщень.
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 17 листопада 2025 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано у відповідача ОСОБА_2 :
ордер на житлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 ; договір найму житлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 ; свідоцтво про право власності, серія та номер: б.н, видане 26.01.2015 Державним комунальним житлово-експлуатаційним підприємством «Будівельник»
у відповідача Державного комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Будівельник»: рішення Державного комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Будівельник» від 26.01.2015 №64/ І ;свідоцтво про право власності, серія та номер: б.н, видане 26.01.2015 Державним комунальним житлово-експлуатаційним підприємством «Будівельник»; документи, які свідчать, що будинок АДРЕСА_1 перебував/перебуває у повному господарському віданні чи/або оперативному управлінні, на балансовому обліку Державного комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Будівельник»; заяву ОСОБА_2 на приватизацію житла за адресою АДРЕСА_1 ; довідку про реєстрацію місця проживання заявника ОСОБА_2 ; технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 ; копію ордера на жиле приміщення будинок АДРЕСА_1 ; документ, що підтверджує невикористання ОСОБА_2 житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; договір найму житлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 ; книгу реєстрації квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках , кімнат у комунальних квартирах, що належать громадянам на праві приватної (спільної сумісної, спільної часткової) власності, в якій зареєстроване свідоцтво про право власності серія та номер: б.н, видане 26.01.2015 на житловий будинок АДРЕСА_1 .
Проте, витребувані судом документи від відповідачів не надійшли.
Таким чином, відповідачем ДК ЖЕП «Будівельник» не підтверджено належними доказами взагалі перебування на балансі житлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 та як наслідок можливість приймати рішення щодо приватизації останнього.
Крім того, заяву про передачу у приватну власність комунальної квартири, кімнати комунальної квартири, кімнати гуртожитку, може подати виключно громадянин, який має статус наймача такого житла, щодо якого є відповідне рішення компетентного органу про укладення договору найму житлового приміщення. У змісті заяви на приватизацію наймач має вказати тип об`єкта приватизації та форму спільної власності - спільна сумісна або спільна часткова. В залежності від вказаного в заяві об`єкта приватизації громадянин замовляє на підприємстві (організації), що обслуговує жилий будинок, гуртожиток довідку про склад сім`ї наймача та займані приміщення, що для кожного об`єкта приватизації має свій зразок.
Суду не надано доказів, що спірне нерухоме майно, як об`єкт приватизації переданий у власність відповідач ОСОБА_2 з дотриманням вимог чинного законодавства.
Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень статей 77, 78, 81 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За змістом ч.3,4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідачами не надано суду належних доказів на спростування викладених у позовній заяві обставин. Відзив ДК ЖЕП «Будівельник» містить посилання на нормативні документи щодо вселення , володіння майном, відсутності між сторонами неврегульованих питань, реєстрації особи місця проживання, проте жодних доказів на спростування заявлених позовних вимог ні з відзиву , ні з доданих до нього додатків відповідачем не наведено.
Враховуючи вищевикладене, у ході розгляду справ, судом встановлено, що рішення Державного комунального житловоексплуатаційного підприємства «Будівельник» від 26.01.2015 №64/1 про передачу у власність ОСОБА_2 житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , на підставі якого видане свідоцтво про право власності, серія та номер: б.н, від 26.01.2015 прийнято не у спосіб визначений Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396, а тому підлягає визнання недійсним та скасування, як і свідоцтво про право власності, серія та номер: б.н, видане 26.01.2015 Державним комунальним житлово-експлуатаційним підприємством «Будівельник», на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 . 
Згідно зі статтею 19 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката;
У постанові Верховного Суду від 21 січня 2020 року у справі № 915/1844/18 зазначено, що «отже, як підставно зазначили суди попередніх інстанцій, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане відповідно до закону, належить до документів, на підставі яких, згідно зі статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», провадиться державна реєстрація права власності, яке вони посвідчують, а визнання недійсним і скасування свідоцтв про право власності на майно має на меті захист прав позивача на земельну ділянку, на якій це майно розміщене з порушенням положень закону. За наведених мотивів суд відхиляє посилання на неправильно обраний позивачем спосіб захисту, враховуючи, що скасування тільки свідоцтв про право власності не призведе до поновлення порушеного права».

Таким чином, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно впливає на можливість реалізації прав особи, що його отримала, щодо нерухомого майна, отже доводить дієвість та ефективність обраного позивачем способу захисту.
Тому суд,дійшов до висновку, про скасування рішення державного реєстратора виконавчого комітету Скороходівської селищної ради Полтавської області Соць Вероніки Григорівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 64093011 від 06.07.2022 за ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 та як наслідок скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .
Задоволення такого позову призводить до внесення державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про спірне нерухоме майно. Це відновлює становище, яке існувало до прийняття державним реєстратором оспорюваного рішення. Зазначене відповідає способу захисту, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 16 ЦК України.
Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.
Згідно ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.
Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4844 грн. 80 коп., а саме по 2 422 грн. 40 коп. з кожного.
Керуючись ст..ст.10,12,76-81, 141,259, 263-265,268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Будівельник», третя особа Виконавчий комітет Скороходівської селищної ради Полтавської області про визнання недійсним та скасування рішення, скасування рішення державного реєстратора, скасування державної реєстрації права власності задовольнити.
Визнати недійсним та скасувати рішення Державного комунального житлово експлуатаційного підприємства «Будівельник» від 26.01.2015 №64/1 про передачу у власність ОСОБА_2 житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .
Визнати недійсними та скасувати свідоцтво про право власності на ім`я ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 серія та номер: б.н, видане 26.01.2015 Державним комунальним житлово-експлуатаційним підприємством «Будівельник» .
Скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Скороходівської селищної ради Полтавської області Соць Вероніки Григорівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 64093011 від 06.07.2022 за ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .
Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , Державного комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Будівельник» на користь ОСОБА_1 судовий збір по 2 422 грн. 40 коп. з кожного.
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи: 
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідачі: ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Державне комунальне житлово-експлуатаційне підприємство «Будівельник», місце знаходження м. Полатва, пров.Шкільний,4, код в ЄДРПОУ 01275609
третя особа Виконавчий комітет Скороходівської селищної ради Полтавської області, місце знаходження Полтавський район, селище Скороходове, вул. Софіївська,15, код в ЄДРПОУ 21047276.

Головуючий Ж.В. Кузіна