ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2026 р.	Справа № 520/31768/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Фоміної Л.О.,
Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,
за участю секретаря судового засідання Колодкіної Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 28.05.2026, головуючий суддя І інстанції: Ніколаєва О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/31768/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Баєвої Галини Олександрівни   
про зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач, апелянт) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Баєвої Галини Олександрівни (далі – Баєва Г.О., відповідач), в якому просить:
- зобов`язати орган пенсійного забезпечення при нарахуванні пенсійних виплат діяти виключно в межах і на підставі пенсійного законодавства, зокрема обчислення страхового стажу вказувати в офіційних документах пенсійної справи в місяцях;
- лютий 2009, на який неправильно нарахували коефіцієнт заробітної плати виключити з переліку місяців страхового стажу на який нараховано коефіцієнт заробітної плати;
- перерахунок пенсії здійснити з дня її призначення, суму недорахованої і недоплаченої пенсії виплатити з урахуванням втрат понесених позивачем згідно індексу інфляції за період з 27.12.2009 встановленим НБУ, окремо відшкодувати понесену втрачену вигоду.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08.01.2026 позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Баєвої Галини Олександрівни (майдан Свободи, буд.5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61022, код ЄДРПОУ: 14099344) про зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 08.01.2026 по справі № 520/31768/25 скасовано.
Справу № 520/31768/25 за позовом ОСОБА_1 до начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Баєвої Галини Олександрівни про зобов`язання вчинити певні дії направлено до Харківського окружного адміністративного суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Баєвої Галини Олександрівни зобов`язання вчинити певні дії.
28.05.2026 до Харківського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів, в якій позивач просить забезпечити в якості доказів повну копію матеріалів його пенсійної справи, зокрема, довідок про розміри заробітної плати та сплачених страхових внесків за періоди роботи, які застосовані для обчислення пенсії.
В обґрунтування заяви позивач зазначив, що зазначені документи необхідні для встановлення у суді наявності або відсутності в первинних документах пенсійної справи ключових показників, необхідних для обчислення страхового стажу, зокрема за лютий 2009 року.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.05.2026 заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Баєвої Галини Олександрівни зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 28.05.2026 по справі № 520/31768/25 скасувати, справу направити на новий розгляд на підставі обставин наявних в заяві про забезпечення доказів.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що необхідно одержати відомості про розмір фактично сплачених страхових внесків за 27 днів лютого 2009 року, відображених в первинних документах пенсійної справи. Вказані відомості необхідні для встановлення в суді їх наявності або відсутності. Апелянт вказує, що він вжив всіх заходів для отримання вказаних документів.
Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Учасники справи про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.
Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі представника управління за наявними матеріалами справи.
Відповідно до частини 4 статті 229, частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, дійшла таких висновків.
Залишаючи без задоволення заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів суд першої інстанції виходив з того, що подана заявником заява про забезпечення доказів не містить жодних доказів, а у суду відсутні підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим, а тому вказана заява є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає. Також суд першої інстанції зазначив, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування у відповідних осіб призначений у першу чергу для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. В свою чергу стаття 80 КАС України передбачає можливість витребування доказів судом за клопотанням учасника справи у разі неможливості останнього самостійно їх отримати або надати. Суд також вправі витребувати необхідні докази з власної ініціативи.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Інститут забезпечення адміністративного доказів регламентовано статями 114-117 КАС України, які закріплюють підстави та порядок забезпечення доказів.
За змістом ч. 1 ст. 114 КАС України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.
Відповідно до ст. 115 КАС України суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.
Згідно з ч. 1 ст. 116 КАС України у заяві про забезпечення доказів зазначаються:
1) найменування суду, до якого подається заява;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;
3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомо відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти;
4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні;
5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів;
6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази;
7) перелік документів, що додаються до заяви.
За змістом частин 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Таким чином, суд за заявою учасника справи має забезпечити докази, зокрема, шляхом їх витребуванням та оглядом, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.
Отже, забезпечення доказів є способом реагування за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою втрату доказів.
Процесуальний механізм забезпечення доказів призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.
Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення / потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх імовірній втраті в майбутньому. Ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах, і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.
Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18, від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/385/19, від 03 липня 2025 року у справі № 990/2/25.
Зі змісту поданої позивачем заяви вбачається, що вона обґрунтована, тим, копії матеріалів його пенсійної справи, зокрема, довідок про розміри заробітної плати та сплачених страхових внесків за періоди роботи, які застосовані для обчислення пенсії необхідні для встановлення у суді наявності або відсутності в первинних документах пенсійної справи ключових показників, необхідних для обчислення страхового стажу, зокрема за лютий 2009 року.
Тобто, позивачем у поданій заяві не зазначено обставин, які об`єктивно можуть свідчити, що докази, про які він зазначає, можуть бути втраченими, чи їх подальше збирання чи подання стане неможливим або утрудненим.
Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що заява ОСОБА_1 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.
Доводи апеляційної скарги зазначених висновків не спростовують.
При цьому колегія суддів зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.
Тобто, позивач не обмежений у праві подати клопотання про витребування цих самих доказів, про забезпечення яких він просив, у порядку, встановленому статтею 80 КАС України, із зазначенням причин неможливості подати такі докази самостійно.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а отже апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду – без змін, оскільки судом було правильно встановлено всі обставини справи, а ухвала постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 229, 294, 308, 310, 312, 313, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 28 травня 2026 року по справі №520/31768/25 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		Л.О. Фоміна	
Судді	   	І.М. Ральченко   В.В. Катунов   	

Повний текст постанови виготовлено 21.07.2026.